 Historien om vikingernes jælning. Vi troede egentlig, at vi kendte den så godt. Nemlig historien omgår om den gamle, der satte en runesteen over sin drøning Tyra, blev begravet på hedensk vis i Nordhøjen, og siden flyttede til en Christen grav under en trækjerke af sin søn, den mægtige Kong Harald. Ham, der gjorde danerne kristne, anlagede sydhøjen og Nordens største skibssætning, og rejste den store runesteen mellem de to høje. Altså, at jælning simpelthen var historien om et storslåde gravmonument her lidt væk fra den jyske Østkøst og tæt på Hærvejen. Men de sidste 10 års udgravninger i jælning har både givet nye svar og endnu flere spørgsmål. Hvad skete der egentlig i jælning i en meget kort periode på ca. 30 år i 900-tallet? I en del af svaret på det spørgsmål begynder i 2006, hvor arkeologer fra Vejle Museum finder resten af Anoule Stolper tæt på sydhøjen. Det fund blev nemlig startskudet på det store jælningprojekt med Nationalmuseet, Vejle Museum og Aarhus Universitet som centrale deltagerer. Annie Pedersen her er seniorforsker ved Nationalmuseet og leder af jælningprojektet. Og hun var hurtig klar over, at fundet af Stolperne kunne ændre historien om jælning. I første omgang så rejser det spørgsmålet om det er den kongskår, man har ledt efter salingen. Sven Arkesen omkring 1185 skriver, at kong har et blot chance for ældre lækker begravet tæt ved kongenskår i jælning. Kan det tolke som en kongskår eller er det noget helt andet? I er sporene af Stolperne viser sig at være noget helt andet. Faktisk en del er et gigantisk palisadeværk, da i slutningen af 900-tallet inhegnet et areal svarne til 12 fodboldbaner, og som i dag er markeret med hvide Stolper. Men nu foregriver vi historien og det arkeologiske pusverspillet. I 2010 finder forskerne spurg af tre stort set ens bygninger tæt på Nordhøjen. Det står ret hurtig klart, at bygningerne kan dateres til slutningen af 900-tallet, og altså samtidig med højne og runestenene. Men hvad har de været brugt til? Det er et rigtig godt spørgsmål. Vi kan se husnes form, vi kan se hvordan rumfordelingen var, men vi har meget fået spore af, at der foregik noget i dem. Der er værkenfundet spore af værksteder eller ildsteder i bygningerne, og stort set ingen genstande. Så måske er det nogle bygninger, som har med aktiviteterne indenfor palisaden at gøre, med en bestemt begivenhed snarere end det er egentlig bolighuse eller landbrugshuse? Ja, mystikken bredder sig. Hvad var gælding egentlig for et sted her i anden halvdel af 900-tallet? Og stå i husene, palisaden, runestenene og højne har overhovedet samtidig. Svaret på det spørgsmål kommer i 2012, hvor arkeologerne fortømte en lille smidedamm, og finder lidt af en sensation. Vi finder det allerførste spore af tre. Tidligere har vi palisadens stolpe spore, men det er ikke det samme som at have tømmet i hånden. Det vi ser i 2012, det er det aller, aller øverste af eget stolper. Kort efter finder arkeologerne flere stolper og endda store planker fra palisaden. En kultor 14-datering og senere en overring-datering af det massive E3 viser, at det med sikkerhed er fra viking i tiden, i at faktisk er vinduet så smalt som år 958-985. Og dermed står det egentlig allerede klart, at historien om gælding i slutningen af 900-tallet skal skrives om. Det giver sig et indtryk af, at vi har fået uden selve monumenterne, højne runestenende, så har vi nu pludselig en monumental plads, et inhegnet område, et defineret rum for, sandsynligvis handlinger af en eller anden, specielt karakter. Palisaden er så massiv, at den må have overrasket folk, den må have gjort dem små i det. Det må have været virkelig imponerende at komme herhen, og det har givet en markant skildelinje mellem, så at sige dem, der var udenfor og dem, der var indenfor og med i det her særlige der foregik. Og med det kommer vel så også gisningen om, hvad er det så, der er foregået indenfor? Det er det, vi overreger. Hvad er det, der kunne være foregået indenfor? Skulle man forestille sig, at det her er en stor plads, et stort foregom, lavet til nogle bestemte begivenheder? Dem, der deltog i det, det har måske været folk fra hele kongens interesse område, som skulle mødes her i Jelling, højre budskaberne, nemlig at nu var Danerne Kristne, der havde kong Harald, vundet sig hele Danmark, og dem, der var der, de her måske skulle være enige, stemmer overens, måske hylde kongen, så det, vi har, det er altså en stor plads for kongemarkten. Den nye historie om Jelling på Halblodtans tid, bliver nu formidlet gennem Storslået Audiovisuelle og Interaktive fortællinger her på museet Kongernes Jelling. Hvertfald du velkommen til Jarlungis konunger og konivikinger, så desvannet mindst, at så har vi gørt gode færdringer. Hvertfald du har kommet og fundet hende Miktovikinger konunger, Gormsindskampler og Haralds Plataner. Velkommen til Danmarker, velkommen til Jarlungis med kumplung og konungerregium. Bevæger man sig mod toppen af Nordhøjen, får man i dag et fantastisk overblick over hele det 12,5 hektar store område, som palisaden har indrammet i sidste halvdel af 900 tallet. Her på toppen, når akdi oven på det tomme gravkammer, der blev fundet i 1820, står man præcis midt i de store palisadeanlæge. Det vi ser herfra, det er en markering af palisade forløbet, en meget stor rompe, 360 meter cirka på hver led, og så med meget markeret hjørner. Og så er her, hvor vi står, det midt i. Diagonalerne mellem hjørnerne, de skærer hinanden midt i her, og de skærer hinanden i rette vinkler, så det hele er nøg udmålet efter den tids bedste ingeniørkunst. Og ingeniøren bag det hele, ja det har utviveld som hvad Haralds Platan. Det er svært at forestille sig, at det ikke er kongen, der stod bag, og man kan næsten se kongens store værker, ringeborgende, den store bro her, 10 kilometer sødforhjælgning, hjælgning komplekset, som det materielle, det fysiske udtryk for, at han vandt sig hele Danmark. Det lykkes ham at sætte genkendelig monumentale arkitekturer på Tversalandet. Jeg tror, at det har været vigtigt i den her periode. En kongemagt, der vil gennemføre store ting, og præsentere sig som en konge på linje med Nabolandens herskere. Jo, det har været vigtigt at synliggøre, at det her er kongemachten, og kongemachten kan så meget. De storslåde bygningskomplekshjælgning, havde en meget kort livtid, så meget er forskerne sikre på. Blot ca. 30 år stod det her midt i Harald Blotans rige, men så sker der et eller andet. Der sker sådan set det, at den forsvinder. Der er ikke brug for den mere. Vi kan se, at lige her mod nord, der bliver opført en bygning på Tvers af Pallissade linjen, og så er det naturligt givet, at der er Pallissaden ikke stået der mere. Så det forsvinder lige så stille, i tråd med andre Harald Blotans byggerier, der ikke har langt livtid. Fund af trækhul i stolpehul og bygninger tyder på, at Pallissaden brænder ned. Men hvorfor den gør det, er fortsat den gået. Vi kan ikke afgøre, om det er brændt ned som en slags fjendtlig handling, eller det er brændt ned for at fjerne de sidste dele af et anlæg, man egentlig ikke har brug for. Men hvorfor vil man bygge et så kæmpe anlæg, for at brænde ned et trædgård efter? Jamen jeg tror, det har været et anlæg, man skulle bruge i et bestemt tidsrum. Og efterkommende, de har kunnet udnytte den platform, der blev skabt, men de har ikke haft brug for at vise deres magt, deres interesser på helt samme måde, og så bliver det egentlig en forældet udtryksform. Ja, den forældet udtryksform forsvinder, og så er livel ikke. For det hårde arkeologiske benarbejde giver stadig den dag i dag nye viden om de brækker, der udgør det vanskelig kongelige puslespælde i Jelling i 900-tallet.