 Ja, som ni hörde så min presentation kommer att handla om skyddet av samiska rättigheter vid gruvetablering. Och jag kommer att prata först om vår huvudstudie. Den analyserar vilka möjligheter som samerbierna har att påverka svensk tillståndsprocess. Det är den första systematiska studien som har gjorts av de möjligheter samerbierna faktiskt har att påverka tillståndsbesluten. Och det är en analys av både lagstiftning och myndighetspraxis, alltså både gällande rätt och det man kallar för low in action. Och även några år så har vi följt ganska stort antal fall, ni ser dem nedan, och de berör ungefär 10 samerbier. Vi har analyserat folkrättsliga dokument, nationell lagstiftning, framför allt mineral, lag och miljöbalk, och förarbeten och rättsfall kopplade till det, tillståndsbeslut och yttrande för de här fallen som ni har på vänster sida. Policydokument, till exempel Sveriges mineralstrategi och annat. Vi har gjort intervjuer med myndigheter framför allt bärgstaten och länsstyrelser och vi har hållit tre workshops med aktörer. Så det är en övergripande analys av tillståndsprocessen och som jag nämnde så är minerallagen och miljöbalken som står i fokus här. Och det är viktigt att poängtera att den här analysen har sett utifrån ett samerrättsligt perspektiv. Det är alltså de glasögon vi har studerat det här materialet utifrån. Materialet är från 2010 till mars i fjol. Och det som är viktigt att veta att den här studien också förklarar varför skyddet för samiska rättigheter brister. Och det här har heller inte gjorts systematiskt tidigare. Och vi måste ju veta varför. Alltså var skon klämmer någonstans innan man kan rätta till ett problem. De forskningsfrågor som har guidat våran analys i den här huvudstudien är följande fyra. Var i processen tas de beslut som är viktigast utifrån samerbyrånas perspektiv. Och när och hur kan de påverka besluten? Vilket beslutsunderlag bilar de här tillståndsbesluten på och särskilt om miljöbedömningen. Och hur betöms generellt samiska rättighet i förhållande till annan konkurrerande verksamhet. Det är här vi har de här avvägningarna och tradeoffsen. Frågan om varför då? Man måste titta på systemet. Det finns ett glapp i skyddet av samiska rättigheter mellan olika nivåer och mellan olika typer av lagstiftning. Den här bilden har vi i vårat papper, i vårat huvudstudie här. Den är på engelska, men jag tror att ni förstår den ändå. Den första nivån handlar ju om folkrätten. Och vi vet ju alla att Sverige inte har ratificerat i LO-konventionen 169. Och vi har heller inte direkt inkorporerat konventionen om medborgler och politiska rättigheter. Där artikel 27 särskilt skyddar då samers kulturividbemärke, alltså även näringarna. Sammanfattningsvis är det ganska svagt skydd från den internationella nivån. Och det ska ju ställa sig relation till att Sverige säger sig vara ledande internationellt när det gäller mänskliga rättigheter. Våra resultat stödjer inte den här bilden. På den andra nivån så har vi ett skydd via framför allt renäringslagen. Där rensköttserrätten är skyddad som en civil rättighet. Och vilar på urminneshävd som det står. Så där är ju det en del av den nationella fastighetsrätten. Det är mellan nivå 2 och 3. Där nivå 3 handlar ju om sektorslagarna, till exempel minerallagen och miljöbalken. Och det är här vi ser det största glappet. Skydd som då finns i renäringslagen för har inte förts vidare än ner till sektors lagstiftningen. Utan här betonas då snarare rennäringen som ett allmänt intresse. Det är inte rättigheten som sådant eller den samiska kulturen som står i fokus. Sen den fjärde nivån är myndigheternas tillämpning då av den här sektorslagstiftningen på nivå 3. Och som jag nämnde tidigare så är ju svaget ganska, skyddet är ganska svagt här. Kajsa kommer att återkomma till det här i hennes presentation längre fram. Och vi går på resultaten då. Ja, det viktigaste beslutet för samerbjörna är bearbetningskonsursionen. Där avvägning av riksintressen sker och den är ju låst i senare prövningar. Och en bearbetningskonsursion är ju förutsättningen för grunddrift men också för att få andra tillstånd som är nödvändiga. Och det är framför allt i miljöbedömningarna som samerbjörna har störst inflytande över frågorna. Och det saknas konsultationer med staten i den här processen. Där regeringen tar beslut som tillståndsmyndighet så går ju regeringens beslut att överklaga. Men det är en begränsad prövning via ett institut som heter Retsprövning som högsta förvaltningsdomstolen tar. Prövningarna är ju också uppdelad och vi har bland annat två miljöbedömningar. Och den här uppdelade prövningen och miljöbedömningarna har en del problem. De kumulativa effekterna utreds inte tillräckligt och det finns en saknad av ett landskapsperspektiv. Samerbjörna har ju väldigt stora betesmarker och det är mycket som händer på de hela tiden. Generellt finns det en dålig kunskap om samerbjörnas markanvändning. Och deras traditionella kunskap värderas ganska lågt. Så sammantaget så finns där det sker ingen helhetlig bedömning av effekterna någonstans under hela processen på grund av de här uppdelningen. Det annat resultat är att de här trade-offs eller avvägningarna sker oftast till en nackdel för samerbjörna. Så som den gällande rätten är utformad i sektors lagstiftningen så väger samhällsekonomin tungt. Och det finns inbyggt i lagstiftningen ett förväntning om samhällsistens med gruvan. Och lagstiftningen gör det heller inte möjligt att neka tillstånd med enbart, alltså att tydligt nekande mer hänsyn till dem att det blir för stora effekter på samiska effekter. Och här får ni då minnas den här bilden som jag visade om glappen mellan olika nivåer där det då saknar specifika regler som direkt skyddar samiska rättigheter och samiskultur. Och både Rasmus och Kajsa återkommer till den här förutsättningarna för samhällsistens. Slutsatserna då? Ja. Våra resultat visar att tillståndsprocessen innebär inte att samerbjörna effektivt kan påverka beslut. Att samiska rättigheter är käns eller skyddas fullt ut. Och att alla effekter utreds till exempel de traditioner språk och rättigheter och dessa effekter på längre sikt. Så det finns både brister i regleringen och i praktiken. Sen måste vi ju säga att det är många grubbolag som gör mer än de minimer krav som finns i lagstiftningen. Till exempel så har grubbolagen länge samrott med samerbjör långt innan 2018 tills det blev ett lagkrav. Och man har utvecklats allt mer det man kallar förena äringsanalyser och det här är jättebra. Men det visar snarare på att reglerna släppar efter när man uppfattar att man måste göra mer. Och det räcker inte att bara kodifierade bolagen redan gör. Det finns andra problem kopplade till det och vi kommer återkomma delvis till det längre fram. Så det finns ett stort behov att uppdatera lagstiftningen och här är alla fall de som har svarat på enkäten. Det är resultatet att visa ju samma sak här. Det är många som uppfattar att det är nödvändigt. Det handlar inte bara om att ändra minerallagen utan man måste titta på systemet och återigen den här bilden med glappen är riktigt att hålla i minnät för att förstå var skonklämmen. Men vi behöver också öka kunskapen om hur andra länder gör och även hur deras regler är utformade. Och här kan vi ta hjälp av fungerande lösningar eller få inspiration från andra länder. De behöver givetvis anpassas till det svenska systemet. Då har vi kommit till den andra delen av min presentation, nämligen en jämförande utblick. Jag skulle vilja börja med den här bilden lite skämtsamt. Då är det ett samiskt barn här som säger att mamma jag vill inte vara samer här i Norge. Ingenting är värre. Jo, det kunde vara född som dverg eller utan armar eller utan både näsa och ögon eller vara född som samer i Finland. Och här behöver vi byta ut det till Sverige eftersom vi pratar om svensk lagstiftning nu. Så det här är lite skämtsamt, men det finns stora skillnader mellan Norge, Sverige och Finland. Och vi måste komma ihåg att det handlar om samma näringar, det är samma urfolk, men med olika reglering. Vi har också ett förslag idag om en nordisk samerkonvention. Om den ratificerat så är det ju gedet minimersydd för samiska rättigheter och på sikt en harmonisering mellan länderna. Och i den nordiska samerkonventionen så ligger också en konsultationsordning som förutsättning. Bara för att ge ett exempel. Och analyserar man då mineralagstiftningen i Norge och Finland så ser man skillnader här jämfört med Sverige. I Norge och Finland så finns det ett visst materiellt skydd av samiska rättigheter eller samisk kultur. Det är geografiskt begränsat till Finnmark i Norge och till samiska hembygdsområdet i norra Finland. Och vad innebär ett materiellt skydd då? Ja, de samiska intressarna väger tyngre i vågskola när man ska balansera och göra de här avvägningarna. Det innebär att det faktiskt i vissa områden kan bli ett nej till gruvan om negativa effekterna blir för stora. Att reglerna finns innebär naturligtvis inte att det här är oproblematiskt. Det är alltid svåra avvägningar som måste ske. Det finns också i de här lagstiftningarna processuella regler som säkrar inflytande och statens roll betonas här i förhållande till samerna som urfolk. Det finns särskilda bestämmelser utanför mineralagen om konsultationer mellan regering och de ansvariga myndigheterna. Och sametinget och samerbygget som är berörda. I Norge är det reglerat än så länge av avtal. Det finns lagförslag och i Finland är det sen längre lagfäst. Det är viktigt att det finns en balans mellan både materiell och processuella regler för bägge behövs. Sen nämner jag lite kort att den fysiska planeringen spelar en lite större roll både i Norge och Finland i tillståndsprocessen med de olika planerna. Här påminner jag också om OECDs nya rapport om fallstudie av gruvetableringar i norr och Västerbotten från januari i år. Där man poängterar att det finns en brist av en strategisk planering i Sverige som försvårar den här planeringen helt enkelt och de konflikter som finns. Och slutligen lite grann om miljökonsekvensutredningar. De sker typiskt tidigare och är lite mer årsskilda från tillståndsprocessen än vad de är i Sverige. Särskilt i den norska lagstiftningen så är de konsekvensutredningar de är bredare än bara miljöeffekter. Så att de tar även upp social och kulturella aspekter av en till exempel gruvetablering. Och somar vi in lite mer på Norges mineral lag då och tillståndsprocessen här så det i Norge pågår i dag en utredning om minerallagen och den ska vara klar ungefär till årsskiftet och en del av bedömningen är om skyddet som idag gäller i filmmark ska sträckas ut till andra samiska områden utanför filmmark. Så det återstår att se överhuvudtaget så är den väldigt bred breda direktiv till den här utredningen och översynan och utredarna ska föreslå de ändringar som faktiskt är nödvändiga i förhållande till de folkrättsliga krav som Norge är bunden av. Så det handlar inte bara om ILO 169 här utan helheten. Sen så har Norge ge tillstånd till en gruva i filmmark trots att där eller där det finns ett starkare skydd för samiska intressen och samisk kultur och den nusser gruvan och nusser är det största gruvprojektet i modern tid i Norge. Den koppar gruva och en stor fyndighet och brytningen är tänkt att ske under jord. Så att här har Nusser gruvan fått driftskonsersion som det heter enligt minerallagen och andra tillstånd har också okej att bland annat miljötillståndet. Så den här exemplet då med Nusser gruvan visar ju på vilka krav som är nödvändiga för att man ska kunna ge tillstånd till en gruva i de här områdena och här har den norska regeringen då som är beslutande myndighet satt starka villkor för att skydda samiska intressen rent renskötsel intressen framför allt där man anger att det ska vara stopp av verksamheten under kalmningspelioden en och en halv månad och under fyra månader ska det vara lägre aktivitet i samband med flyttningar och där en sorts samexistens ändå. Men jag måste säga samtidigt att de renbete distrikten fjättar och fallar helt mot det här projektet och även villkåren som är satta men det är ändå principiellt intressant som gruvprojekt och därför att ta upp den här presentationen som jag har hållit bygger på de här referenserna och som Kajsa nämnde så kommer ni få ut dem. Den sista är inte publicerad än förhoppningsvis snart som gäller Nusser gruvan och det samiska frågorna i Norge och helt avslutningsvis så tänkte jag lägga till en till skämtäckning som ni får läsa själva och där tänker jag avrunda. Tack Cristina. Tack så jättemycket Cristina. Nu har vi tid om det finns några förtudliggande frågor så kan vi ta några koret här via chatten så jag har koll på chatten om det är någon som vill fråga något kort. Det är någon som försöker att lyfta handen men jag tror att just under den här stunden har vi tänkt att om det går att formulera frågan istället Kerstin Andersson jag ser att du lyfter handen kan du ställa frågan på chatten så kan du ta den här via den kanalen och sedan öppnar vi för diskussion. Det finns en fråga från Johanna här vilka aktörer genomfördes workshopsen med och det är ju nästan en fråga till mig för jag kommer att berätta mer om de här workshopen i min presentation men jag kanske kan kort svara nu att det var olika myndigheter, samerbuer, SSR, svemin och gruvbolag. Mer info kommer i sista presentation. Vi har också en fråga. Jag lurer på hårdan du vorderar formuleringen från KMD om att delegera till partierna till och kommer till enighet till Nussir saken. Ja just det. Jag kan nog inte kommentera det närmare. Jag behöver nog fundera på den frågan. Jag vet inte riktigt om frågan bottnar kanske i att man så att säga att staten släpper ifrån sig ansvaret över konsultationerna till partierna så att jag passar på den frågan. Om du kommer på någonting under Rasmus och min presentation när vi kommer till diskussionerna så kan vi åta och komma kanske. Sen fanns det en fråga om slutsatserna. Vilka andra länder har fungerande lösningar gentemot ur folks rättigheter? Man kanske kan säga att inget lands reglering är ju helt perfekt men det finns några där det fungerar kanske lite bättre i vissa aspekter. Jag har ett annat projekt där jag tittar på British Columbia och de har ny lagstiftning som bygger som försöker implementera ur folks deklarationen i större utsträckning för att ha ett mer samtyckesbaserat beslutsprocess där man försöker få ur folks grupperna med och där man diskuterar ganska långtgående vilka möjligheter man har att försöka minimera effekter. Så det är väl ett sådant exempel men de har problem med tillståndsprocessen för det med prospektering och annat så att det går inte att säga att vi följer det här landet utan det finns pros och cons i flera länders lagstiftning. Christina, vi har två frågor här. Jag läser de högt men jag tycker de här är lite mer diskussionsfrågor. Om ni kan, vi kan försöka hjälpa sådant och komma ihåg de att börja med dem kanske vid diskussionsstunden. Dels frågar Johanna V. Hur tror du att kommande konsultationsordning om den antas kan påverka situationen? Och ingen annomma frågar, tänker du jämfört med utdalandet från Sörd i fråga om att staten inte får delegera till parterna att komma överens. Det hade varit intressant att jämföra eller höra tankar kring de uttalandena i sådana fall. Och sen vilken Katarina L. Vilken vilka tror du är de främsta anledningarna till skillnaderna mellan de nordiska länderna i den här frågan? Är det Kristina någon av dem som du gärna svarar nu och sen kan vi spara dem andra? Ja de är ganska stora men till Johanna V kan jag svara väldigt snabbt. Jag försökte tala om i presentationen att konsultationsordningen, det är ju liksom förfarande bestämmelser där du släpps in i processen ordentligt. Men de garanterar ju inte att du får rätt i sak sen. Så det är därför den här mixen mellan materiella och processuella bestämmelser behövs. Men jag tror absolut att det är nödvändigt med en konsultationsordning för att få ett rejält inflytande och att de diskussionerna först med myndigheter och staten och inte bara mellan näringarna. Kanske kan du bara för dem som är icke-jurister förklara vad är materiella bestämmelser. För jag tror vi alla förstår processuella bestämmelser det handlar om att kunna delta. Vad är materiella bestämmelser? Det kanske inte är lika kristallklart. Jag har försökt att säga lite kort om det mot slutet. Det handlar om bestämmelser som säkerställer. När du gör de här avvägningar mellan olika intressen och olika rättigheter så finns det ett starkare skydd för att säga nej till en gruva om effekterna blir så pass stora på just det här stället. Då finns det liksom ett stopp där. Så att det blir mycket lättare att myndigheterna då tar ett beslut om att säga nej istället för att allting är uppe i vågskålen. Så vågskålen kommer att hänga längre ner för de samiska intresserna.