 Prisen har vist, at man er i stand til at kunne finde fælles positioner i forhold til sanktioner mod Rosland. Men også, at man nu er begyndt at kunne koordinere forståelspolitik, sikkerhedspolitik, udnødspolitik, på den hele anden skala indtidigt, at man står meget, meget mere samlet. Det er blevet legitimt at kunne samarbejde, og man er blevet meget mere utifredst med de folk, der ikke kanne de stater, der ikke kan samarbejde. Derfor er der kommet sådan en fælles korpsom i EU, som man gør, at samarbejdet er et helt andet sted i dag, end det var for et eller andet år senere. Det her kommer helt klart, at Ukrinerne til gavn, fordi Ukrinerne bliver sådan et land, vi samarbejder med, fordi det bliver sådan en form for sted for kredagridere fra Vesten. Vi ved godt i dag, at det ikke kunne ukrinerne det, der handler om. Det her er også vestenskaldt. Og det her med, at vi har Ukrinerne, det gør, at vi har en form for stødpud. Vi har en land, som køber os tid i øjeblikket, og derfor gør vi alt, hvad vi kan for at hjælpe det. Samtidig med, at vi også begynder at se en følelse af en europæiske produktion på Forstårets og sikres på området, så er vi også klar om fem til 10 år, der bliver vores tur.