 Un cop més, com veieu, els deus del llibre em sonriuen i m'afalaguen. Ara, València de la Universitat Pompeu-Fabra, com només ells ho poden fer, em conviden per dir-ho en versos de Joan Brossa a pujar al pedestal a Maltiveja i jo sense sortir de la sorpresa. Moltes gràcies. Vons a la Ponto ha estat un dels principals editors de tota Espanya durant els últims 50 anys. De fet, un dels grans mèrits de la seva llarga trajectòria és que ha renovat el panorama historiogràfic espanyol, català, i que l'ha internacionalitzat. Modestament, tracto de complementar l'educació general de la gent. És a dir, més enllà de l'educació formal que rep la gent. Hi ha una sèrie de coneixements que no es poden donar per diversos regons a les universitats i que, en canvi, són fonamentals per tirar endavant en aquest món. Al Ponto és un editor que representa, sobretot, les humanitats molt més enllà de la seva condició de historiador. Per tant, és una raça diferent d'editor i jo crec que és molt, molt rellevant el fet que una universitat com la nostra hagi decidit donar per primera vegada un doctorat a la figura d'un editor. Un dels secrets de l'èxit de la gran empresa editorial de Ponton ha estat que s'ha sabut vincular sempre al món universitari i envoltar-se de gent de gran nivell, com Manuel Sacristán, Francesco Rico o José Fontana. L'emprente de Fontana sobre la meva tasca d'editor és indel·leble. Aquesta universitat està creant un precedent que estaria molt bé que continués perquè la tasca de l'editor sempre és una tasca molt fosca i en aquest sentit que la universitat al seu temps reconegui aquesta aportació a mi em sembla una gran idea.