 Bé, com he dit abans, concebeu una de les entitats que està molt implicada en la càtedra Walter Benjamin, és el museu memorial de l'Azili, i d'alguna manera aprofitant la coincidència amb una de les persones convidades, que després la presentaré a la tarda, la presentaré, que ens farà una conferència, la Mari Paz Valibrea, que està aquí al meu costat, ha coincidit que, justament ella, és l'editora d'una novetat d'un nou llibre que està a punt de pareixa amb l'editorià local, que tracta la qüestió de l'Azili cultural republicà. I, per tant, vam pensar que es podia aprofitar per què ens parlés breument del que comportarà l'edició d'aquest nou llibre. El llibre es titula Líneas de Fuga, hacia otra historiografía de la agilio cultural republicano-espanyol. Bé, doncs, Mari Paz, com vulguis, si ens vols fer un... Moltes gràcies, Jordi. Per donar-me una petita estona per presentar aquest llibre, jo també l'amento haver tancat una creuament tan interessant com el que teníem a la taula davant, però això són els congressos, i és tan interessant tot que no sembla haver-hi temps per tot. Bueno, primer de tot dic que aquest llibre, que surt de l'Illuns, el dia 2, a Llibraries, és un llibre que jo he coordinat, però que té pràcticament 40 col·laboradors. És una obra bastant ambiciosa i que no s'hagués pogut fer de cap manera sense la col·laboració de molta gent en ella. En aquesta sala, la Olga Anglundis, que està allà al final, és una de les persones més implicades en el projecte. La idea d'aquest llibre va surgir fa uns 5 anys, quan se'n va proposar participar en una mena de reedició o actualització dels que potser tenia alguna idea sobre l'exili republicà, d'un llibre molt important que es va publicar la transició entre els anys 76 i 78, 6 volums sota el títol de l'exili republicà en espanyol, coordinats per José Luis Sabellán, el filòsof. Era un intent, al principi de la transició, de fer justícia a tota la feina cultural, política, que s'havia fet des de l'exili en tots els anys de la dictadura. Del que se sabien algunes coses, del que s'havien silenciat moltes, perquè havia estat impossible, però també el règim franquista havia manipulat la informació i havia sesgat molt importantment la informació ja de pressa il·limitada que venia de l'exili. Per tant, aquest llibre de Sabellán pretenia corregir la plana i fer com una proposta forta democràtica d'anem a reinstaurar dintre de la nació i d'Espanya tota aquesta pluralitat de transició, de tradicions culturals. Aleshores, quan se'n va proposar això, vaig pensar que no només actualitzar una obra tan magna era qüestió d'incorporar la quantitat enorme d'informació que he d'estar des d'en Sal 76 i 78. Ara hem anat recuperant en forma d'archius i d'investigacions, i testimonis, sinó que també era una qüestió de presentar-ho d'una altra manera, de pensar-ho d'una altra manera, que hi havia una qüestió que era estructural, no només de continguts, una qüestió que era de forma, no només del contingut, per tant les estructures mateixes que s'havien estat primordialment fent servir per parlar de l'Àxil Republicà no li feien justícia, no permetien parlar amb la seva complexitat enorme i la seva varietat de tots els seus aspectes. I per resumir, la raó estructural més important d'això era el fet que sempre s'ha volgut encaixar l'Àxili dintre de estructures nationals o nationals estatals. I en la mida en què aquestes estructures funcionen per unes lògiques que regeixen el que està dintre d'aquesta estructura en volent encaixar l'Àxili, l'Àxili era moltes vegades una incongruència, una cosa que es deixava fora perquè no cabia, perquè no responia les mateixes lògiques, perquè estava parlant de coses que no semblaven rellevants a les narratives, als discursos, a les prioritats culturals, polítiques i de tota mena que havien estat passant en sincronia temporal però al mateix temps en altres temps, en els temps que s'estaven produint les diferents especialitats de la pluralitat que és a l'Àxili, en com sabem, moltes localitats, sobretot a França, sobretot a Amèrica Latina, a Mèxic i a Argentina, però també en molts més indrets. Aleshores, aquesta qüestió de buscar una estructura diferent per parlar de l'Àxili, en com una forma molt important d'actualitzar i de revigoritzar l'interès i l'estui de l'Àxili era molt principal per això. Aleshores vam començar una sèrie de persones a reunir-nos ja de debatre, realment, a què s'havia de fer, quines línies s'havien d'incloure, quines coses havien estat marginades i així van sortint en 5 anys de feina el que el dilluns sortirà a llibraries. Aleshores, el llibre és molt interdisciplinar, reuneix filòlegs, reuneix historiadors de l'art, reuneix filòsofs, reuneix arquitectes, tot i que per presentar una visió que és impossible si no es pretén de cap manera que sigui una visió totalitari, totalitzadora, perdó, en el sentit de que tot està inclòs, sinó que és més aviat una proposta, com diu el subtítol, d'anar a cap a d'altres, d'estimular altres maneres de pensar aquest axili que no estigui marcat per estructures nationals, estatals necessàriament i que, a més, no pensi sempre dintre de les disciplines, però que el concepte d'axili no és un concepte que càpiga en cap disciplina acadèmica, diguem-ne. Aleshores, puc parlar d'una mica els principis d'aquest llibre, en la molta varietat d'intervencions que hi ha al llibre, jo crec una animitat d'uns certs principis, per exemple, el fet que considerem que l'axili és un concepte polític, sempre polític, independentment d'un autor determinat inclògi el tema polític com part del contingut del que està fent, de la creació que està fent, perquè és un concepte que neix polític i, per tant, el component polític és absolutament indissociable de l'axili. És transdisciplinar, d'això també he parlat, l'element cultural, l'element filosòfic, l'element artístic, l'element científic, tots ells tenen una part a l'axili i, per tant, quan ho considerem és bo, tenir diferents, i és necessari per fer justícia a l'axili, tenir diverses disciplines en compte. L'axili és una anomalia historiogràfica en aquest sentit que he dit abans, perquè la historiografia moderna, sobretot, funciona amb estructures que tenen que ve en estats nationals i, per tant, l'axili necessita l'estat, perquè és l'expulsió de l'estat i el seu origen polític és precisament aquest, però és a la fora constitutiu. Té a veure però està fora, és una anomalia i això no es pot, de cap manera, no es pot obviar, no es pot silenciar i s'ha de posar al centre de la discussió intel·lectual sobre l'axili. Per això la mateixa categoria d'axili republicà, pensem que és exili republicà espanyol o inclús català o gallec o basc, són conceptes amb una poria dintre, perquè invoquen aquestes dues coses que s'exclouen. La nació, en aquest cas, hauria de ser espanyol, però és un determinat estat que expulsa aquest axili i fa aquesta incompatibilitat central a la seva problemàtica. I per no... No ho entenc, això és la mitja. Bueno, 5 minuts o 10 minuts més. Bueno, potser aleshores, per no cansar i per no dir masses coses, que potser serien més secundàries, el que puc fer és ensenyar-vos per concloure un índex, l'índex vaja de llibre, perquè us feu una idea d'aquestes línies noves historiogràfiques que es plantejen al llibre. La primera part del llibre defineix, breuament, categories conceptuals d'anàlisi, categories que considerem que són molt importants per pensar l'axili, el concepte de sortida, la relació de l'axili amb altres conceptes de desplaçament, diàspora, migració, fins i tot això. El concepte de república i republicà, fins a quin punt tothom s'identificava en la república, qui no s'identificava, que significava en la imaginari de la república, dels axiliats, la república, la connexió amb la militància política, per exemple, el concepte d'Espanya i Espanyol, fins a quin punt tots els republicans axiliats es consideraven espanyols o no es consideraven espanyols, quina importància d'aquest tema. La relació entre axili o hispanisme, de quina forma l'axili, sobretot l'axili que surt d'Amèrica Latina, està reforçant o no, o està parlant en les mateixes línies o no, en les que estàvem parlant altres pensadors conservadors o que s'havia parlat, inclús des del segle XIX, del rol civilitzador d'Espanya a Amèrica Latina i les problemàtiques polítiques que això comporta i les contradiccions que això comporta, la qüestió de les diferents nacionalitats implicades en l'axili republicà, Catalunya, el país basc i Galícia, i la relació amb Espanya i tota aquesta qüestió. També relacionat amb això als altres paradigmes de l'axili republicà, no és el mateix el que passa en les narratives culturals catalanes o basques o gallegues, no és el mateix que el que passa en les narratives polítiques i culturals dintre l'àmbit espanyol. Quines són les diferències? Aquí, com veieu, hi ha vàries més. Nosaltres en tenim categories interessants per pensar l'axili i que poden estimular formes noves de pensar-lo, qüestions de gènere, qüestions de classe social, com estan implicades a l'axili. La segona part és una part que es diu Cronologies i és un altre intent de separar i de il·luminar prioritats de l'axili que no són coincidents necessàriament amb les que se les ha relacionat normalment. És a dir, les dades que són importants per explicar la història d'Espanya des de 1939 fins a 1975 no són les mateixes dades claus necessàriament per l'axili. Aleshores, explicar com diferents dades claus són moments importants per l'axili en la seva relació amb la resta del món i independentment del que estava passant a l'interior és també una manera de buscar d'altres formes de posar el centre a l'axili i no sempre al marge de la nació. És a dir, de forma que no es pugui dir per tant que perquè els axiliats no estaven en un moment determinat aleshores ja no tenien res a dir i ja no cal parlar d'ells, perquè com que no estaven presents i no van participar, no són rellevants. Aleshores, aquí tenim un seguit de dades històriques en què parlem de la relació de l'axili republicà amb la fi de la Segona Guerra Mundial, el moment de la revolució cubana o el 68, que estan fent els republicans en els llocs calents de les evolucions del 68, i després aquesta part acaba tornant a Espanya per parlar de la transició líquida a l'axili, per dir-ho d'una altra manera. La tercera part és una part que tracta de la relació perquè és inviable i és molt important de l'axili a Espanya, parlant en una part de com l'axili reconstrueix culturalment un diferent imaginari nacional, quins relats de nació hi ha dintre de l'axili, desglossat en les diferents arts, formes culturals, mites concretes del que els republicans defineixen com a espanyol i aquí teniu des del Garnica, fins al Quixote, figures com Miguel Hernández, Unamún o Vallinclán, tot això. I després una part molt important del llibre també és parlar de les relacions de l'axili amb el franquisme durant la dictadura i també, com ja havia mencionat abans, la relació de l'axili, les recuperacions o manques de recuperacions o formes de recuperació de l'axili durant ja en democràcia. La quarta part molt important té a veure amb ressaltar tot allò de l'axili que surt completament d'Espanya, que no té res a veure amb Espanya i una part molt important aquí és una cosa del voltant de la que hem estat parlant fins ara que té a veure com els axiliars republicans surten a una Europa en guerra estaran participant i estaran sent actors i víctimes d'una manera que no es coneix o en discursos internacionals en què les seva participació és bastant poc coneguda. I aquí tenim, doncs, seccions sobre els espanyols en camps de concentració i d'estermini, a França, Alemanya i a Rússia. I tots aquests discursos al voltant de la qüestió dels camps de concentració. Després hi ha una altra part que té a veure amb la dinàmica de la Guerra Fria i com la Guerra Freda té també una participació molt poc coneguda, que Olga Glondis ha tractat més que ningú sobre el paper europeís d'intelectuals republicans en la nova construcció d'Europa dintre del context de la Guerra Freda. I després una última part en aquest capítol, que és sobre dimensions cosmopolites de l'exili. On tenim aquí textes sobre la participació o la intervenció filosòfica d'accilis republicans en temes dels que s'han parlat ara, per exemple, sobre la qüestió jove, sobre els camps de concentració. També sobre la sociologia, que és un tema molt important, sociòlegs molt importants de l'exili, amb molta influència sobre tot Amèrica Latina. Busquem també coincidències en temes que han sigut molt importants, però de la participació de l'exili se'n sap molt poc. Per exemple, en aquest tema José Ricardo Morales, on es parla en el context de la cultura, de com el teatre de l'absurd i una corrent cultural molt important després de la Segona Guerra Mundial, que té representants a l'exili dels que se sap molt poc. Però, com veieu, és molt variat i inclús tenim un text sobre la importància de Josep Trueta en el món de la medicina. Finalment, el que proposem són uns paralells, posar al costat personatges culturals molt importants del segle XX, al costat d'exiliats republicans, amb els que tenen molt a dir, de vegades es coneixien, de vegades no, però hi ha una gran sincronia en els temes i les preocupacions que tenen. Un poc per destacar, precisament, silenciament, i poc que se sap, de persones que van intervenir d'una manera molt vàlida en el seu moment i en les mateixes línies de uns altres personatges que coneixem molt bé. I una última part, que és una part de Llegats, on, que és una part testimonial, vam voler recollir una mostra, perquè només és això, de la tasca que, en els llocs d'arribada, van fer molts republicans. I el que hem recollit és el testimoni de persones que van ser afectades, no necessàriament, o sigui, no especialment familiars, ni persones d'un cercle republicà molt exclusiu, sinó persones que puguin parlar d'un impacte social important, un llegat que ha quedat de la intervenció en diferents àmbits de la vida social i cultural de diferents països. I aquí teniu el títol de les persones a les que es refereixen, però els articles, les breus intervencions, les escriu gent que ha rebut aquell llegat. Una última cosa a dir, el llibre acaba amb això, és un llibre no pensat per erudits només, sinó que és un tema... Heu vist que hi ha moltes coses en el llibre, totes les entrades, com nosaltres els hem dit, són curtes. I el que pretenen és informar un públic general i inclou en unes petites bibliografies al final curtes per a qui vulgui continuar llegint sobre aquest tema. És a dir, és un llibre que vols ser obert en aquest sentit, indicar vies d'entrada o de sortida a l'exili i estimular per tant el seu estudi posterior. És tot. Moltes gràcies per la vostra atenció.