 Forstil dig en gang, at vores regering behandlede vores offentlige infrastruktur, for eksempel vores gader og offentlige bygninger, på samme måde som den behandler vores digitale infrastruktur. Vores folketingsmedlemmer ville arbejde i et lavet hus, fordi de kunne få lov til at stemme for en stramme og miljøpolitik, fordi Ejren, et multinationalt selskab, ikke ville tillade den slags afstemninger i sine bygninger. Ejren ville heller ikke tillade en tiltringt opgradering til mere end 500 sedepladser. Det betyder, at nogle af folketingsmedlemmerne er nødt til at stå ude på gaden, og at par gader væk er en helt ny idrætshald allerede ved at blive redet ned igen, kun 6 måneder efter den bebygget. Den bliver erstattet med en nøgaktig kopi til høje omkostning, og den eneste forskel er den nye bygherr tilbyder gaderbondt, som en ekstra fordel. Samtidig, gennemskivet bagdør i rødhuset bliver dokumenter, der indeholder sensitiv information om borgerne, lige fra kontorbygninger til sundhedstætter, stjålet. Men ingen har lov til at gøre noget ved det, for at søge efter bagdører og låsden ville være et rud på den underskrivede brugeravtale. Og hvor absurd de endelyder. Når det gælder vores digitale infrastruktur, som de programmer og computersystemer vores regeringer bruger hver dag, så er denne sammenligning ret nøjagtig. For det meste køber vores administrationer nemlig proprietary software. Det betyder, at mange penge går til licenser, der har en udløbstatus, og som begrænser vores rettigheder. Vi får ikke lov til at bruge vores infrastruktur på en fornuftig måde. Og fordi kilikoden for proprietary software som regel er en forretningshæmmelighed, er det at finde sikkerhedshulder eller bevidst installeret bagdører ekstremt vanskeligt, og desuden ulovligt. Vores offentligere administrationer kan forbedre sig. Hvis alt offentlig software blev fri og open source, kunne vi bruge og dele vores infrastruktur til hvad som helst, så længe vi ville. Vi kunne opgradere den, reparere den, og remodellere den på alle mulige måder efter vores behov. Og fordi den åbne kilikode i fri software betyder, at byggetegningerne er frit læsbar for alle, bliver det meget lettere at finde og lukke sikkerhedshulder. Og hvis noget særligt praktisk og stabilt blev skabt digitalt, så ville du ikke bare kunne genbruge byggetegningerne over hele dit land. Men selv ved tingen kunne vi sætte sine værk hvore som helst. En dag internationelt. Et godt eksempel på det er Fix My Streets, der bliver udviklet i Storbritannien som en fri software-app, til at rapporterer, se og diskutere lokale problemer som vejhulder. Den bliver nu brugt over hele verden. Alle har fordel af det, for de nye funktioner og forbedringer bliver delt af alle. Hvis all vores software blev udviklet på den her måde, kunne vi holde op med at slås med begrænsende licenser, og i stedet begynde at tænke på, hvor og hvordan software kunne hjælpe os. Vi kunne koncentrere os om at skabe et bedre samfund for alle. Så hvis du synes, at morgendagens infrastruktur burde være i vores egne hænder, så hjælp os nu ved at dele denne video, og besøge vores hjemmeside, publiccode.eu. Det er tid til at stille vores krav. Public Money. Public Code.