 I dag skal det handle om læseren. Når vi handler ind i supermarkedet og kommer frem til kasten og skal betale for os varre, så tager services den typisk for os varre og skander mænd en efter en ved hjælp af deres læserskander. Vi hører typisk den der kategoristiske blibløde hver gang en varer bliver skandet ind, og vi ser også mange gange det, det lysfænomen, som tænder sig på vores varer, når indskadningen foregår. Hvad vi måske tænker over er, at det er faktisk en meget tunn læserstrol, som bevæger sig rundt i et meget specielt mønster, som netop giver mulighed for at afkåde varernes pris. Læseren bliver brugt utroligt mange steder i hverdagen, men vi tænker faktisk ikke mange gange over i dag, hvor fantastisk læseren egentlig er, og at den faktisk er en meget vissende del af hele vores moderne samfund. Men hvad er læseren egentlig for noget? Ja, læseren det står faktisk for Light Amplification by Stimulated Emission Radiation, hvilket betyder kort sagt, at lys kan blive forstærket ved passage igennem et medium. Det er sådan, at hvis vi sender en lille portion lys ind igennem et laser medium, så vil der komme meget større portion lys ud på den anden side. Det er jo en effekt, som allerede blev foresagt af Ejnstein i 1917, men det er først her for tre år siden, man faktisk første gang så dette fenomen i virkeligheden. Det er fenomen, som vi ikke ser ofte i hverdagen, eller man ikke ser i naturen, fordi det vi ser er typisk, når vi sender lys ind i et materiale, som for eksempel sådan et glas mørkt øl her, så sender vi en laser lys ind i den, så bliver det nærmere absorberet ind forstærket. Så for at få laservirkning, så vil jeg nødt til at præberere sit medium på en bestemt måde, så er den, at det kommer i en meget ustabil tilstand, så er den, at bare ved påvikning af ganske ganske få kvænder af lys, også kalde fotoner, så vil det udløse en lavine af fotoner, så kan jeg skabe en meget stærk lystråle. Sådan lasermedier, det kan være mange ting. Et mulighed, det er sådan et halvleder stof, som sidder ind i sådan en normal diode-leser, som jeg har her i min laserpointer her, som vil jeg pumpe det system ved noget elektrisk energi, så kan vi få de her medier op i den her meget ustabil tilstand, hvor det så begynder at udsendte fotoner og lave laservirkning. I modsatte til lyset, som kommer fra solen eller en god gammeldags glødlådstrødspærre, så er lyset fra en laser meget monochromatisk, det vil sige, at byllelingen er meget, meget præcis. Det vil jeg gerne prøve at illustrere her med lille eksperiment. Her har jeg en glødstrødspærre som jeg kan tænde, og jeg har en optisk fiber, hvor jeg kan sætte lyset for et glødstrødspærre over i spektometer, som kan måle lysets byllelægde profil. Og hvis jeg lige laver en lille skifte på min computer her, så her på skærmen, der ser jeg så op af aksen her, intensiteten af lyset og hende af eksaksen her, ser jeg i byllelingen af lyset. Det område, der er markeret her fra omkring 400 m2 op til 800 m2, det er det område, hvor vi kan se lys med øjet, og vi kan se, at den glødlødstrødspærre, den giver faktisk lys i stort set hele området her. Kigger der mod på en laser, som jeg har en monteret her, det er faktisk en samme type laser, som jeg har i min laserpointer, så kan vi prøve at se hvad den ser lyset ud for den. Så her ser vi så for, at laseren er en meget smalt pik i forhold til den meget brede pik, vi så før for glødlødstrødspærren, som virkelig indikerer, at lyset for sådan laser er stort set monochromatisk. Men mens fremtiden er ud for laseren, jo kort sagt vil jeg sige meget strålene, det er sådan, at laseren allerede i dag er et af vores prisionsværktøj i vores moderne teknologier, og det er næsten også sikret, at laseren vil blive et rigtig vigtigt værktøj i forbindelse med udvikling af de nye teknologier, som vi får i de næste årtier. Specielt tænker her på de nye teknologier baseret på kvandemekanikken, også kvandeteknologier. Indenfor den genre, der finder vi sådan noget som kvandekomputeren, som vil være vores fremtidige supercomputer. Her er det meget vigtigt, at man kan manipulere med enkelte partikler, uden at de væksel virker med anden end det, for eksempel laserlyser, som vi ønsker at vækselvirke med. Her på denne slide kan I se nogle lysende pletter. Hvad er de lysende pletter, er faktisk et atom, som vi existerer med en laser nede i vores laboratorie på Fysik Institut Ogs Universitet. Om lidt så vil jeg sætte en video i gang, og så vil jeg se, hvordan de her små prikker begynder at blinke. Det der sker her, det er sådan set, at vi hjælper en laser, og i højste tilstande, hvad enkelte de her tommer, sådan at de kommer ind i en lysende tilstand eller i en ikke lysende tilstand. Og det er præcis den type manipulationer, man skal bruge for at lave en kvandekomputer på længere sikt. Så det, I ser her på billedet, er faktisk et eksempel på et modelsystem, som man kan bruge til at studere nogle af de basale principer, der ligger bag kvandekomputeren. For at give jer lidt en fornemmelse af størrelseorden her, så er afstanden mellem de her lysende pletter omkring 20-40 mikrometer, eller noget i størrelseorden, tykelsen at hårdere. Det kan godt synes lille, men faktisk er det sådan, at størrelsen af atomerne selv er 10.000 gange mindre. Så selvom at atomerne befinner sig meget tæt på en anden, så er der meget langt mellem med at se på deres skale. Og det er det, der giver mig mulighed for os, at hjælpe at læse lys, simpelthen adresserer engelte atomer ved at sætte lys ind på dem, og dermed kontrollere dem. Selvom leserne fylder 50 her i 2010, er der absolut ikke nogen tegning på midtvejskriset. Snart færdig mod, vil jeg sige, festen ser ud til bare at blive større og større. Jeg vil derfor til sidst gerne udbringe en skole, og ønske alle fortsat gode laserfest.