 Francis me käädame tseegasun, aga me mõsomba nõuhoon maanada, siis ta on okumana ahoutu, mõni ja okumana sii siu eham tseegasun. Ma aga oma kõi kõi kall hei muta, ma hoomu nohsult tahuma, mis teen, ka me ei ehti naman, koista tõutamaan, võh, kas kama tõn siminamaan. Francis sii tseegasui. Francis sii siu eham tõon maanada, aga me käädame natab sihtan. Ma aga nii hea uihu on oma, jõud nagu tse nõu, siin upi aga kiimii, kui uihu on, kui aga sii inpia, aga siia asju, nii kui oma, kui uihu on, kui oma, kui uihu on, kui oma, kiimii, kui aana, vie aana, või sii cm oma. Vii aani kii määi hiihtahil, vii kanna viim, kaki, ama lihu oma tranga, kaki ilomtakana viim, kui aana, kui oma, kaki, ilomtakana viie, kui aana, kui oma, kui aana, ja siis peahinds tõmnoots, ka nehta oli anulti kivitnohti kiissa. Naa toki see kata ma keel onma. Siis jõujan band, Big Ribbler, ma olid Big Ribbler. Stone Lake see kata ma, kui on oma siin muu saaga, igan kiita ma, kui on ka jääskehte. Ei kutii uhtsia, anni ja mäna, kutii kiil. Tõne mõte ahtitui tahtu poni on ühagi pisi kovja Big Ribbler Reserva skuuligi, et tohti anatsiau. Ei kuhaa siis jõujahamanan taan skutab, anni jõujan ei kutuhtsama jõuhtsia, ei kutuhtsia, mista ei kii piikis kvaate kovja, anni kutuhtsia, kieki kui. Nii kanult ei taan siiv ispaik. Minu taahmine taan siiv piikis kvaate kovja, ei kuhu nii anegi piikis kvaate kovja, annista. Ei kuhaa jääma. Ei kuhaa jääma mista häe, taaps kutsi ei kuhu mõgi, kui te pahamaatuu noohe, nii musu panana siis jõujham kiitau. Ei kuhana mista häe, ei kuhu mistam te pahamaatuu unge agi utna, mistam agi te pahamaatuk, ei kutu tegi ja sutamaatan maski, ei kutu temi kiheaatan maski. Ma agi, kui spee, kui kutu ispaik, ei kuhu mõgi, kui te pahamaatuu unge aise ega tega, nii musu panana siis jõujham, mõi anase ja ma agi otsutna, kui on siit tui jõuski, kui mistas või agi utna, kui on jõu raptu, agi utna, ma nagi itu itse. Võist agen ta oma sõna, te pahamaatuu, ei kuhu mõgi, ei kuhu mõgi, siis jõujham, ma agi, kui on mista agi, ma agi oma, spee hovasaga, karibi musah, nii musu panana piega, ei kuhudne, kui sõna ma etu oma kuhu, te ovasaga, kui oma sõna, kui oma sõna, kui spee, kui oma oma arna, kui see lihtu et painted strip appreciate ja sepui, uni on here sharply cud ras sepui, bet sa jõuti gene, kui see üldis. Nordekasabhinab tile. ن 드�я bodies young asht ja kuhus, kui зас, be jõus, siis, kui jazz du peaks showed needs ja olema olema. Mui ka oli võimia, et on ma äski, kui tähestil on ma äski. Mäe kooli ajam. Egu sanikis, teba ma et tulnogu haa, igitasu ajate kooli hakk, kakki, kui nenetab muhti ma kahki. Havassak tuopikina osotski, kuta, tuopikidotski. Mui üks ispaja on taskinan ja vanma. Uub miinistan on lommi koetska. Kähtavu soopikina osuja, aga ei van muhti. Ja vanma, kakki ja iskis kopiis, mõhted aga hitu, et see ma ei kui on. Steikiski juigi on, aga toos ispagi ispagi unene teba maa toona. Mui ka kõige tehi, kui on maa naa teba maa toona, hea ei muhti, see ka ardi iga. Vot murav convenientsa, provides on end neid maa toona. Mui mis tah такая thatsia, millandis maa moati tuona maa toona? Antega ei siia ka teagi.130 mea agi idrugi, explode maa suidi, advertisements alles legio os, ​​un Food fury grannu, Mistahilu on ihomaga, noh, heju alate, et on ihomaga, kiigun jõu asutamaagi on. Ikii tuit, ma neegonak siin umana. Speegu ohaja, või et on peegu oha tepahama, et toonata apskutsu oha. Ma oonamist tahal, ikki tehtal, oha tepahamoaga, aga neegii tuit. Tund, et siin ka oha asu tepahamoaga, aga tegi nii, aga on jõu. Egu on muuh, see mistahilu ei või ootameegud. Ei siinu, et tahilu ei amga ootameegud. Nanato ohile jõu ita kohtemaga, jõu ei ole ma, jõu ootameegu on oha ammiste, ikii tuit. Speegu ohaja vanhane, ita kohtemaga, kõikoolane, tana oha ammest siti jõu. Ma ikii tehtal, oha emma, jõu ispai, kutini ikane, jõu tuit. Nihio, moni au, moni auge ma aue neks, kutini ikane, pitu siit tasa, aga ei siinu. Jõu inilanes ta, moni auge ma aue neks, jõu ei ole, nii ei ole siinu, jõu ei ole, tahatamine opa ei ole, kahki ei ole. Ma ei ole, mistahilu ei haeman, paamu ei ole, mispagi kiitui, iskaja, mistahal, ei siinu ole, mis ta olega patsilus on jau. Ma ei ole muoneada kaskehtav, haiskam ragi, isa asotamaagi, kui kas, umapie ragi asotamaagi, ma skosias, kui ragi toppikehke. Piiminegi asotamaagi, minna, kaakie mõn pii, kaakien pii, skutab muhtemaga, minu mõhui kas, kaakie tõp muhtemaga, piisimks, kui kaakie tõp muhtemaga, kaakie asotamaagi, umo, ei ole siinu, ei ole, tahatamine opa ei ole, ma ei ole, ma ei ole, ma ei ole, siinu ole, ma ei ole, ma ei ole vistoade, kui ol piiminõume prominent mie, ei kiitu, sõud, piisimnine auga, kaatis saa ü thor, käästk Winstonah .... oski. Ego minu jahtsahutki itu kaaskehtee. Iego niha negagi aapatsihaatsk. Kui oma oon genge, kui ma toumna ova otooskineegima, ikia aapatsihaat ikavikata piguna, inisogati ta ei siinu, oma ka aga isasnaha, kogum on jao, koguma oogu, ja ma senaiga, ikavikata keeg pigun kaatik, minu inisogati ta ei siinu, ikata keeg piguna, haisiga ta koguma, kui kaapata keegi aapatsanusa iskaga. Iego on mohte, ujas oona nii hea ujas oona, ma naga itui, tii, mis ta ei sohga, kii ma taahke mugeegi tehiiru. Kui tahto ei siinu, uga lepeegona, hea oma ujas oona, kõi ka pasasteeru oos oona, ta mis sehoona, haisikime tõumina uja, võtui esu uuna, nega kui piguna, muana ei siinu. Muuniau ei osehtau, ujas uuna, tahto ei viskastav, ma ka nii hea oi siinu, muana tahto viskastav, tegi viskastav, haasei, ka jahsult juhu tahviitse, ikii kui saab aata heegi sa. Põlisii siit, siit, siit, siit, siit, nüüd tepskau, ikii kui saab aata, kui spalana heaab, et see haatskud. Muivu ei ootsu, esta, et siiru oma, ikii kui tsema, et siimu oma nii tõhuti, ta on suuma, ta on suuma, tegi suu, esta, iga tabi, uuna ma, kitu esu, hiru ta kaagi imi igutsk, kaagi ja rumtab muhtimera, kui esu, või esu nusku, piisim tab muhtid, tohpik ekeskuma, või katskumi, no menn, piisku, tab nüüd suu. Higu higi saub kastaatski ja rumma, higu ta kaagi imi igutsk, mõnna toa, või esu uuna heaab, taab et siht aatskud. Tepa rohpu esu uuna, kiimiaub, tab nüüd saab, kui spalana ei siinu rautnad. Niu, või esu uuna, eni kanakehtigi, higuda neheb tipa või esu uuna kasti. Taas puha-ia kuulhtsia, ahpoumatoa hii pehkaata, kui siinu, nihi-ia oli siinu hii pehkaata, kahki jookuta, hii piikis kuima-gahkuma, või kas, eni häga, kui ma kahki kii tuit, kui ma naka elas, 3-ways, they breaded this sweet grass, 3-ways. If I speak in English, 3 väga läheb. Ja ta on pärjavad, et see on 3 pärjavad ja 1 kaad. Nii hea või on ekse instoja kahki ja kumma. Mantu ühesu või on ehkuhutse, võikas. Pismin arha aga apad seha, et see, ikutamina või ühesu, näheki piikast tege. Pimii noumaga, aga see, et ikutamina või tege. Ikut nii hea nähe, nii hea või siinu. Kii kui ka ota see kahki, kii kui ka ei muurta, ka või toota kii kui. Pukupitamaa, või kaski sas kahki, uumi sas kahki, või kaski, et see siis tegema või kaski, ka piks koataman kii kui. Pukutab või on ta apad sehtain. Iga tapas namatsige tavasimb saki, kui te pahamaatu, naga arha ei muutame, isas kahman, või kas kui. Ihtuidsma nagi tegi piks, kui siitamaa kui. Kui saame ima maahtav, aga ma te pahamaatu, muurama koontjuhtu, siis taad, kui jaa ongi, kui issi kui on. Taapu on aga, kui apad siis taad, ja kui saanud saa iska, naga ituidsik. If you want to talk about the spirituality, that's the first thing you do is as much with the sweet grass. Taadui taapu ongi, ka apad sehtain. Haisikin tohtaa kuusin, ka peaks kui. Muieki jäporu muuta, ka peaks kui, ka peaks koataman kii kui. Ihtakutana, kui issivu, intohtas, taasikasist on aamu inki kui. Piahtega sõihta, kiga pahastama on, ketavasimuse, taasikasipiks kui inki kui. Kii kui kai muutaman kii kui. Kaja ei ole aaki, kui ituist aaki kui. Kaumina kii kui aastame, ka kui ituist aaki kui. Taapu on amapu tabtsis, ta inki kui kai muutaman. Haisikia saapu ka kii kui intohtal on ikki ituist. Taapu ikkisikis, taapu ituist kii kui ituist. Ja kuhut saanud saa iska, mõinandud on tiihdi, ja ei muutame, kii kui te pahamaatuna, ja ei muutame, kui muutama kii kui. Pulaist saapu on taku ja apasehta. Kaja asma nagi ituist, kaikii kui ma snaa, mueta võitaman kii kui, taad ma snaaman kii kui. Kii kui ma lama, ka liita, kii ka antavõitahtama, saa me kii kui. Taad siituimaga, kui muui ka stanti juhtsuh, taad smiimisikte ma agi imguin. Taad smiimisikte ma agi imguin, taad smiimisikte ma agi imguin, taad smiimisikte ma agi imus. Mui ja kuhan, ma aga jääimuutiin. It's a very secret thing, imma taahminu spalanan, taad smiimisikte ma aga jääimuutiin. Atsmoni. Taad siis saa atsmoni, kui kii kii kui. Kii kui tõtsi kehtee. Ego ne ootab aamaa toona, ta kii sookas tege ootab, mis sit kehtee. Mis ta iso kii, ta kii ootab aamaa toona. Kii tahtavõi, kui tegi nii laniub, spiltist späige. Tõna, ta ma agus, nii he oli siinu. Iu imbs saa, kui esu, nii kii tõtsi kehtee. Hau uule ma oot, ikum stegi, kui ka pigunak. Aski kulta. Kii on oga, nii he oli siinu, ja kii kii mii kusi, ja kui maski. Ta vigi, ja toht, ma aadsahu agi, ja kakki. Mui kui mii kusna, noon. Ta mis on aadsah ta, ja kii kai te piihtama. Mu omi te piihtama, kui maski. Mu omi te piihtama, kui maski. Mu omi te piihtama, kui maailma. Kii sik. Mu omi te pii ma jah, kis kaubis. Tahtu kui raitab, nii mu omi te piihtama. Hanna kaati piihtakana, huian tahtu oi kisga, ikka huia statki, kui ka kegi oi. Ja kohta ma ma toonam, mis ta kui ma et talake, kui sohga stegi. Kui saab stegi, ta päästaa hoonu, mis mingi, kui naata usma ei tootama. Jog oma, kui isu huia statsioon, ja mis ta ei haima, kui kui on huia suunah tapnud saame, kui itu itskma. Huia suunah tapnud saaman, tahtu oi kisga, ikki ikki siipa, ta sa skama nouma uihkas, taga kisse muin. Iga matse piikis, kui on taapatsihtain. Iga agi tse ei siinud, ta emu mat. Iga agi tse ei siinud, tohti ei matki, kui on. Iga ta ei vaagi emu tutoot, kui tse ei siinud, tahtu oi kisga ikka. Tahtu kisga, tapu on taapatsihtain, tahtu kisga, kispingi ma ehtine, kui omata tuutama. Tahtu ikki siipa, ka olin pahentasa skama. Sa nohse uus kai siin upie, ei miigud omu uihkas, kisa, kih tia. Kiga tuutin, matu uia suun, ka olnud skain, ikki siipa, kisas ka hinu, kui talasimsa, ka lagismusta muov. Kõud teps, ka kõks, ka tuutin. Nii hea olis siinuga, kiga tuutin ilg, kaks ei oot see kahta olis siinu. Tundab siisumaa jääbatsihta, ta olis kai siinu. Ta olis tuutin. Kaigi ühtati, sa ka olin ta omiaatani kehti, usämstaha empaheiman, usamaaiman, mõngas kehta anda tuutaman, ka ikki siipa, kui minna ka teps ka, muilu ei hea anki, kui tege haimu uutaman ta äpskud. Ta toegis ka, kui siia haimu ja näistu, kui on polisi tagamiks ja polisi spiksku ja muilu ei ole mõgi tuutaman, näist olema maamta, nii, et ma on tansivu, kisasama, kui talasimse, kui talasimse, kui spiksku, kui talasimse, siis ikka nähtas taha, mõgi olsime kaskihta, omia kuida tuutada, emtavõmiaatani kehti, muomminkas kehta, nii, ta. Mis ta ma, empaheiman, uske anda, üle visem, et siipi, suja näistu, muengit ja tuut, enk mõn tomnud uutu ja suu, kis minn, kiitahtu vee, äi, siinu teetakud, Ta teptu tahtanma, kui esu peegu ma pehkan, mis saame, ta mis tega saksku. Ta teptu tahtanma, kui esu. Mis tahan mõi kõgite, tahame ei kuhu suga, kui see me oosni, kui ma on prindsga. Ei olema ma ka rituitskmana, mis ta ei haima. Annuks saa iska rukiski või kiunua oges teegu. Annuks saame kõgab ma ootestama. Tääbs kusult peama toon avukai ma ootama. Ikita poetana kes teegi annaga agihtuid. Kagi isu ehta, juui haima, kagihtuid. Annuks saa kutud ehtina, annu asa ei kutud, kui haima. Hii kohkaja, kahki ei olepid osa peegu. Miku asja oos siu jäänud tuon mu imsi kitte jäänud? Kagi peegi piiks klassike teegu. Ma juhu tabanas, ma juhu kars, ma juhu või jäänud sõttumu. Sledid oleks niista võttumugi. Ja oos siu jäänud tuon mu imsi kitte jäänud. Ja kui otob ma ei pidi sii või, kippu. Minu nii peegu. Mis ita olgi peegi toki teegi piiks võitski? Hiimi oos annuks saa iska ja imsi ehtina. Ma kohti kinega neub haivaagi või haimist, kui oska ja haivaagi või teemäiks kigihtuid. Taab skootsu ma jää, sõndans. Nimus on megihtuid. Ja oos siu jäänud, või teepi jäänma outside, ja oos mängine teegi. Kui teie pea sõttuid, ma jääb mänginud. Ja nii poine tees, ja nii sõttumugi, kui teepi sõttumugi, sõttumugi, sõttumugi, nii tuu, mõingud saapahtiin ja kuumu, ka või tamata, nii kihtuid. Kahki omotakavaa pahtame, noeme, in tohtaa kus, tõi sinu ka aga kisse, noeme, meegu aapaupu anumua, kiiga on sõttumugi, ka nii pootsu. Kahki egi kui jahtsja, kui ootanud saa issa, agi aapata kihtuid. Ma rõgi ja rumitega või ta kohti, noot iniga nii tuid. Ma tõud sõnda ita peegan, kiskisega nii roman, piikiskuu nii kihtuid. Ta teepi viskitega ohuda, kui või kohtu vaheid, ka pii tuid sinal vahke, tõi piiskuu. Tõta panas, tõi tõid pii üppu kihtuid. Ta oma saab skaptsi, kui on. Oga aga naats, tõu iskuu tis, kui oga, kaab ma etsud, nii otsi kisikano, muada, et siin kihtame, ja kui või kihtuid. Mis ta ei kihtuid ispa, jõud ta hoatsga, ja kui on ma teada võihtahki, piis piis kog, ma ei kihtuid takuid. Mui või taab, aga nii sõhda, aga nii sõhda, kui on jõuska, oma musti jõu noo kihtuid. Piis mu oud, tehtuid, ma kihtuid, ja kui jõppi anuguda, jõud ma amtuni, mõg on uusum, aga teõud, ei ta pii anugud, kui on ma rauta, panas, hootah ta oma saab, sõhga piit, ta oma kihtuid, ma amtuni, ta kihtuid, ma on uusum. Anugud see, kui on nii uva, pahta ma ainu, tõid piip, see kui ta panas on, aga kiita, siis kogmagi, ahpoo, kui on ka ta siika, mui vahju, siis kui on ta panas, kui on ta siin, sõhgi ma rutsu nii, kui on nii, kui on nii, kui on nii, kui on nii, kui on nii, hootahinii ei rannu, pukult see püsku, ei aimesed, saagult, ei ohtohti, kui kui on ka oma, jõudan, tapab muhtid, kui ta ei ita, kõsi oot suonane, ai siin on, kõsi oot suon, see kõtsi kui ei uis, painii kui ei ui, ai siin on, Sonja on ehne hae, naa toki kui ma tsa ei võhgud. Ikki tuita naa ikkona kusinu. Ma ikki anu itta okmana. Ma ritsikan, ma ikki tabu. Ilu ikki sohane ila äske teeg, kui peaks kulunua. Apometsid keteeg, ilu itta, kui aga omegi ikkiski üheha. Kahki ümmi ühe haima, kahkus on üvisul kahki üp muhtimaga. Ta puenoks järguma, kui apahtine on oli, ka ühe haima. Ikki ühe apahtime on ilu annima. Ilu kui ühe haima, üvehtime aga kultiniga. Ka kiituti on ekki siinu. Kisbinkikitima agiimu, aga tavasim, sa ola tsi kusim. Tanskud sa aapannes. Kui sa rinskine olan, ilu ikkitima agiimu, kui on ilu kahve haima. Mõgad sa raskehtan, ta saa puhtinumu haima. Spi peal kaapavine, heitaa piine, nüüd ta rapskud spieluin polu. Kapahti imesunan, magistit. Mõne alektanohti pealub maatsu, ilu kui ühe haima, kui kiituti on ekki siinu. Asegu ilu kui et natinano. Ilu kui haima. Ilu ikkitima agi siinu. Mõtsidki teegi, ilu on me. Usämsteegi, kiitama kui kui mõtsidki teegi. Usämsteegi, ila imioasigi, kui ita siikama, ilu esu üppieki piikuna, kui. Ilupasa steugusti, kiiti ütmana taas, kui teegi. Taha ei olema et siinu taama, liiga on uud, mis on uud. On nii, liiga on üinapakastige, on siit, liiga on üu, liiga on heima, üu mis seehtad. Kaokuttu ikkugi, usämste uud, liiga on heima. Kau, usämsteegi tahal mõtsid. Kapsid siinu, kui on siinu agi itu itski. Hanosma, nii, kui on heima, nii, kui on heima, Torneljus näed tohjub, öelkui, war, mis suiti, iguhimsonaates tigi makahki higunioog igue, higunioogski võigio noo, kaja saagi ju ita. Kui sa mõjumagi kui ei iguun, moni aui siinu, ei sii igaatahke. Oiga paltsi igaatama, moni aui siinu. Amaga auhaima, kui võtta taapue, spetakohti makahki, kui võtta auhaima. Mis siit ei siinu või, maa toti igituid. Igituid on ek siinu. Nüemu souman, iging tuhtoog manna, hiu paljab, on nüemu souma. Nii stõmu, seda ma sai heed. Seda sa et võigida rostatilist jaa teha. Kasetab, kuidab, et esimu teha kui põl aima. Kasestab, et visad kui taa較ida receiverit. Aga tähti teha. Ma sainud, et teahab kõikis seltele on eed või tehtalis. J протegi see futür on ja ta sest on jäga. Mõttu seda et see on hea veel. Jääb sõtel seda... Ei jääda meid. Ma pole pohjemid, ma pole. Meid on hea. Ja meid kõik põhlida meid. Ma võid, et meid kõik põhlida. Ja nii meid saada. Meid ennast teid, kui on kool võtta. Ja meid ette kool võtta, kui on ennast teid, kui on võtta. Meid ette, kui on teid, kui on võtta. Meid ei lau ole väga võt, ole kõik väga, Nõte kõik põhselmaks, et, ei. Uskata ei. Tegi, et meil ei see ole kõig, kui meil ei tulnud onni, kui meil, kui meil ei see on, et ma ei see, et meil ei ole kõig. Meil ei ole kõig, mõte, et meil ei ole kõig, meil ei ole kõig, kui meil ei ole kõig. Iem mäetnume ja kusiaan tihoomin enam peian. Ahebs singu water tohul up a little bit. Because when I think about my grandchildren in the future what is going to happen, that's why I start shaking all over. Hüksmene kii tuitaneksiinu. This many things that the person is going away agaima. It's so hard to believe many things what that elders used to talk about. But now the time when they were talking about I never believe it very much. But now I see many things that happening already. And there's many more to come. Maybe I don't see it, but my grandchildren will see what the elders used to talk about many years ago. Now that's why like that elder used to say about those things, about those treaties we're talking about to start with. Now we get carried away talking about something else. And two treaties in it, kaimutame. That's a big thing. Something very powerful thing. The pamatona kagi siihata. Kogumauki taumane vana. When I think about those treaties, when I think about those things, these people must have been very smart, very smart when I think about it. But those people at the time when they built those treaties, when they make those treaties, you know that treaties was made, it's not a human that made those things. And now on native ways of believing. Those treaties, one of them, they're spiritual treaties. It wasn't a native person that was signed those treaties. It wasn't a native person that agreed to make those treaties. It is that woman that called Gechogumas, that queen. She came to Canada to make treaties with the native people. That's why before they said yes agreement to make the treaties, to make peace. They make a very special ceremony for four days and four nights. That's where they made that agreement. They came back to make that agreement. That's the only time native people signed their agreement to make treaties. They live. That's how they signed the treaties. They gave each other a respect. And so they didn't make a mistake. They never had no elections for that, chief and council. You got to earn to become a leader. To become a chief, See mõte ei ole kõige. See ei ole kõige kõige, lihtsalt kõige kõige või peale. Minu kui on saab, et on mõteb ogemao. Ma et see tehti, et ogemao on tõu, on sõhavad. Meie kõikid põhvõtelt. Meie uusime võinud, et kõik vahel ei saab. Kui ei saab, et kõik vahel ei saab, ees kõik olnud. Kõik vahel ei saab. Kõik põhvõtelt, et kõik põhvõtelt. Aga kõik ka on üle. Aga kõik ka on üle. Kõik meie. ükkes, kui jõtus, jahaks, kui jõtus ette tehti. Kui tehti ees harva, ette kõik tehti. Kui jõtust, ette ette tehti, ette, ette, ette, ette, ette. Jõudu pahelitud, ette, ette, ette, ette, ette, ette, ette, ette, ette. Lõhkust, Ei on siia kui. Ei olevast. Kui saab teha, et vahelike vahelike, ei ole kui et elast. Ei oleva kui ied kõik. väga ka kui, kui ei olevast, kui ei oleva kui kui. Kui ei oleva kui, kui ei oleva kui, jääb tippiitus. Ja olen tõll, et on tp, et on arvanud, et on tõtsi. Tõtsi on helperus. Mõhvada, et olen kõige englis. Ja peakas, või noh, noh tos sinigiima. Ikia tos hiid, ma ning on, ikia tos kago. Nõid, otsmenn, minigist, agus on nii pate pisku, on pate piskaja ka noh itsegi. Mõi kõige taad, kui tehe oma nii? Kui tehame kaut, kui tehe oma kõige? Kui tehe oma kõige? Ta on väga võtla, sõivu, sõivu, sõivu, kõige üle patrols. Kui tehe oma kõige, kui tehe oma kõige? Kui tehe oma kõige, kui tehe oma kõige? Nüüd see mõtme on kõik, et kuhal see, et mõtme seda. Laah, te mõtme kõik, et kui on püõl ei saab, ei saab, mõtme seda, ei saab, et ta on siis või, et saab, ma ei saab. Kui või vanu, ma ei saab, kui tehta, et mõte, kui tehta, Võtsevata, kui ta ei kõiked, et see ei ole kõiked. See on, et kui ta ei kõiked, ei ole kõiked, ka jääb kõiked kõiked, kes jahulalt vahel. Kui ta ei kõiked, pealab vahel, ja tehtavad vahel, tehtavad, et kui tehtavad, jääb kõik. See on see, kui pealeid, kõik, me splatiga peale mõtti. Me ei olepau, et slide tehtu põhvise, els ei olepavad, me ei olepavad, tehtu tehtu peale peale järgi. Me ei olepavad päris, see sa lõsud, kui see sellist ja seal ens, tehtu peale põhvise, ja me ei olepavast. Me ei olepavast, et see, lib tõrge sõtlis. Kui see on tõlge, kui see on tõlge, kui see on tõlge, kui see on tõlge, ja kui seud tõlge, üksmanikid ütvitske. Kääskist ei ka, kui man on jõu kõik, ja mani kepelt see tõtti. Kõik apihtii näma riue. Koabah tiine ma riue. Ka moussehtaa näma riue. Ka nusituhti näma riue. Iguni eni, siis tuhta maunahii siia kata ma olma, siis tuhta maunahani Iguni. Teda skihta ma äsui, nii on eni. Mis tahamagi, aga skihta ma äsui. Igu, et ta naata maagui inmineki. Naata maagu usse on ta. Iks ma neki ituid sikaja. Ma aga... Igu ahi, Igu aest, siit võmmet siia. Iks et see on ma... Kaja... Iks et see püste ma? Kui see püste ma? Kijeme aga? Kii kui see kijab? Mis siis? Poistis kuna mua, ehkina. Kis püne ja... Kus kaja kui on ka võtta? Vata, kui mua. Tänse kaja suhita mua auk. Kõis saut sihtaa, siis Iguni ohja. Nii heo ja suluna ta maa skuhtama. Tänse kaja maa siihot, siikanohtsa. Kis püne iga on Iguni, kui tse kui ohja. Igu on ma ennuga kui tse miin. Amma ta põe mii otsike, kui ma amma. Igu kui tse miin ta põe. No. Long time ago, before the white man, white person before that... Igu, just have these laws. Teachings. Very important. A very special time. You teach early those children to understand. Even about four or five-year-old kid used to sit beside. Hase, elder to used to sit beside. You know why it burns that sweet grass. You have to teach to understand those things. When you're old enough, I see about ten year old, eleven, twelve, ten. You learn a spirituality. You have to teach those young people. You talk about inside here, inside a building, you talk about the way I talk about those spirituality. I could talk about those things to young people, something what it means, this one. Things what you have to use, especially yours for spirituality, you have to train those young people like that. And then when you become about ten, eleven or twelve-year-old, and then now, you have to let them out. Take them out in a bus. You make them see how the tree grows, how the tree roots are growing in the ground. All those things you have to know how the things it moves. What's the difference, the tree from south to north? What's the difference? Even the tree if you put them south and north like that, if you face them north and south again different ways, that tree will die. That's the things a child has to learn to understand. And there is, when you've finished doing that, they have to go to the fasting area for four days and four nights. To go and learn that understanding, to explain exactly what they have to know. That's the teaching they have to Pogani kunihten situhta. Then toks noha mu otau asivasa kahiv. Tane kvannanim vaja kiskanah. What's the difference, birds, black poplar, jack pine, damrag, willows? What's the difference? What is there, there for a reason? That's why ten-year-old, no after that, he had to take him in a bus. Kan situhta kõikun hene kii kue. What is the meaning to it? After four days they finished, that doesn't end it. It has to go maybe four times a year. Four times, because there's four seasons in a year. They have to go through fasting for four days four days at night. You're not gonna speak, you're not gonna talk to them while they're training over there, for four days and four nights. It's because while I'm talking, I don't want nobody to listen, to talk to me here at the same time. That's how the spirit is. He's gonna talk to the students over there, that spirit. You cannot interpret that. Tõutami hetano visu. Tõutami hetmi, what's where, what's on the big squad. Newtips ka on ju kiska, oka aga isihta, anna oasis. Iku jääd takuhtid, kii koha samine, kui big squad ta on oasis. Big squad ta on. On and on. Until sku oasis, tunnaka saab on sõtuhta spirituality, kii tahtav oasis, kui ma mähtav ta tuutam. Apoituid tahti juhpina muud auhtsuma mämtoni, iskani ma tehtapuunud, tahtapiesta. Apoituid minna nii tehtagi mätsihta uskuti, ota mätsi kohtikniit. Kii koheksist on mähtav tuutakana auasis. 16-17-18-year-old apoituid asegu võtahim mähtavs. Asegu. Eeg isihta, grit 12, kii ta on ta äpskud. Siu atsa oli vahana aega, isolda nahtud tuutada äpskud, sii oli mahtav tuutada. Nau, kui tohtsuga nüüd üsistid äpskud, sii oli või tohtid, kui kohkuivad, eks naamaasud. Eegu tohtsuga, või teks naamaasa, saab oska, kui olsuga kii. Eegu tohtsuga, kui toonab, igas, kagi tuutada. Eegu tohtsuga, või teks naamaada, isel piks kui, piks kui maativa. Kui siu ohmend tohtsuga, piks kui maativa. Eegi siiehta, kui igu äga igu hea, assamina, kutteleks, no mua, assamina, kutteleks. Nüksame ei piis, ei siiks naamaasa, kui omaasa, siis tohtsama on kui omaasa. Ie, kutsi? Pettama ka, kui inega on oma, kui teada. Ta saa ja oska, ja kui ita, kui ma on to nii takutsi, nii ammelti. Oki. Oma iga peks, kui mu igu ja no magi, kui pitsuda, minna nohtsume, kui sehta anumend piks kui. Iegi kuoja, me jäga ootama, ma näem, oska, jägule. Ma rõmmistaja, häimahmini, jägu on ma äiske, kete, jägu, kui vahe, muivin tohtaatsk, muivin tohtaatsk, taapskus. Ma rõmmistaja, mis te jäga ootis, ta moku, oska, taapskutma, mis ita ole oma, see äimu, ta ma näem, oska, jägu, kui ma moub, paits, jägu, apuke te, jägu, ta olitab maatsk, kui piks koate kutsik. Tansanma, tegi, kui sätus, kata, kui maatsu on, ootin, igan. Uta asimis, oomin. Jõrmani, jäga ootama, on ohti piks koate, kuska, jäga, kui tõutahki, kui, mõippugu, mõippugu, napisseks, kuisseks, minu, nootsu, kui sõutab piks koate kutsik. Ma te tans, see, oska, kui tõutahkub maatsu on, ootin, igan. Ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, ma, Ma kõik kui tehtnud, et ma tehtnud, et siia põhneks, nõtad. Ja kui tehtnud, et ma olen kui, ma olen põhneks, et ma olen põhneks, et saa sõitse tehtnud. Aga saa sõitse tehtnud, kui 13 jahus. Ma ei ole tehtnud. Ja tehtnud, et mei, ka see on kõik põhneks, et see on kõik põhneks? See tehtu, et see vaastas, et Palju tehaad, et see tehaad. See tehaad, et me jau häivad ennastutud sellest, et me juhad leid, ja see tehaad. Või saab, et see tehaad. Aga kõik püled ja kõik püled, et see tehaad, et ma tehaad. Või, kui ees, see sellist kaid, Et seda seem tõu, et siis tõu ja onga ees ole. Niis sula ei siin, niis sula ole. Niis sula oska, ja oskin ei ole olema niis sula. Iepim mängsii tautsiga, ja ma teed. Ma teed, ei võnsi isautsiga, et ta kui niis tulta, kui nii hea on olema. Eks sa tabu, ja piirana, kia mis sa on mõni itu. Ma teed, ka see ma teed, ja oski ei toimtab. Aalaj, et jõu ei ole. Ma teed. Ma teed, et jõu ei ole, põigusep. Tõu sõi, põigusep, ja ma teed. Taid, sa teed. Ma teed, et ma teed. Ma teed, et ma teed. Taide, et ma teed. Tõu sõi, et ma teed ja ma teed. Siis küll. Ma või mega välja, kui tuleb laudu siia, olm shineet. Me saab välja tõedab, aga olen siis ta tekstu. Aga niimu tegud skajeg, aga mõtta on jääb ka niimu muahud. Ejüks sind saagavad siis feverikis niimu kusti, Hei hei, tindas kumutna. Vaki kõist, jookse. Hei, thank you very much. Uutin teek in my heart. I thank you in each one of your people. May God bless you. Hei hei.