 Dannebro om myten om flades himmelfald har været et populært motiv i billigkunsten i mange, mange år. Bama ser i Serialorensens maleri fra 1809, som viser myten i sin rene form. Kongen sidder og er bekymret over, at de danske korsvarsstyrker er været lide nederlag til de hedenske æsterer i det her voldmarslag uden fortalning den 15. juni 1219. Og husbyskåben står ved hans side og peger op mod himmel, som nu har åbnet sig, og det gudomlige symbol, det gudomlige tegne på hjælp til danskerne, er ved at falde ud af himmel Dannebruns hængelse. I baggrunden kan vi tydeligt se, hvordan hedningen og korsvarsstridelser om at få sejren, og vi kan se den anden del af den bærende Dannebrugsmytte, nemlig Anders Sonensen, den medsændig medrejsende ærkebiskop, som med armende hæved mod himmelen, bærer om guddomlige støtte. Det vil jeg tænke over, at Serialorensens maleri er malet i 1809, blot to år efter, at englænderne bombarderede København og sejlere sted med hele den danske flåde. Og Lorensen kan have tænkt, at det på det her tidspunkt i Danmarks historien har været nødvendigt og godt med et nationalt historisk maleri, der understreget, at Danmark i tidligere tider i hvert fald havde været en mægtig nation, som har blevet styttet af gud i krig. Frem til starten af 1800-tallet har Dannebrugsmyten dermed alene været et ædeligt og et kongeligt symbol. Det er først omkring midten af 1800-tallet i forbindelse med Især, første sletsviske krig 1848-1960, at vi kan sige, at Dannebrug og dermed også himmelfaldsmyten bliver ægte folkligt på en måde, som vi kan genkende den dag i dag. Bag mig ser I en anden af tidens nationale symboler, nemlig den TAPRA landsoldat. Og sammen med Dannebrug bliver landsoldaten før de marken som de nye centrale nationale symboler, som kan sikre en national opslutning omkring den krig, som udspils i de sønneryske områder. Den nationale symbol Dannebrug er også central i en af de meget populære skildingsvisere, som bliver sunget af alle på gader og strøder på det her tidspunkt i 1848, nemlig Peter Fabers berømme vise dengang, jeg droger afsted, om den TAPRA landsoldat. Om Dannebrug jeg ved, om Dannebrug jeg ved, det faldt for himlen ned, ja, det faldt for himlen ned, det flaver i forhavn og fra soldaten. Også her i genfinder vi myten om det faldende fra himlen faldende flag. Det er landsoldaten, som synger om, hvordan han efterlader sin kærestander hjem for at gå i krig, for det flag, han ved, er faldet fra himlen ned, som det hedder i viste. Sejren i Træerskrin skulle fejres og det blev den. Den blev bl.a. nederindret gennem tryk af litografier, som det ikke kan se bag mig, som blev uhygge og populære og som kom til at hænge i rigtig mange borger hjem udover Danmark. Det, vi kan se på billedet, er interessant på forskelligvis. Dels kan vi se, at i den øverste meddel om, kom fr. Søvne og i den nederste, gen. Olofri. Gen. Olofri faldt i slaget om fr. Retscher i juli 1849. Og det er interessant i forhold til en diskussion omkring folklighed og den nye demokratiske Danmark, at kongen og generalen, så at sige, er på sammennivå. Det, der imiddeltid i vores sammenhæng omkring Danneborg, synes at være det helt centrale, det er, at her på det her litografi kan vi igen se Danneborgs mynden for fuld udblæsning. Her kan vi se, hvordan Sejerns engel træder frem i torten og lydnæld på en vejkemørkets skyer, og teksten sier jo også, hvordan det netop er englen Gud's sendebud, og dermed Danneborg igen som et goddomligt symbol, der leder de danske styrker til Sejern. Efter Sejern i 1. Sligsviske Gris 1848-1950 blev det til nederlag i 2. Sligsviske Gris 1864, og dermed tabte Danmark en stor del af sit territorium og en væslig del af sin befolkning, som nu var under tysk styre. I årene fra 1864 og frem til genforening i 1920, som har blevet muligt på grund af udfaldet af 1. Verdenskrig, der levede de nu under tysk styre hjemmehørende sønderhyder med en erendring om fladet. Og det er interessant at se, at omkring den agitation, der udøves i forbindelse med genforeningen i 1920, hvor man igennem afstændninger skulle stemme sig enten til Tyskland eller tilbage til Danmark, at der finder Dannebro og Dannebros myten endnu nogle tydelig udtryk. Som I kan se bag mig, så har vi her et billede af Dannebro, som igennem falder på himlen. Her er det Harald Slot-Møller's bl.a. fra anden afstemlingsrunde i 1920, som ægger befolkningen i Flensborg til at stemme for dansk tilhøjersforhold. Det hjalp ikke. Fladet kunne godt ganske vist falde ned over Flensborg på Slot-Møller's bl.a., men befolkningen dermed stemte sig alligevel til Tyskland. Efter genforeningen i 1920 og i løbet af de første åretier, der er Dannebro blevet til et sadelsalsidigt og meget udbredt symbol. Det er såalsidigt og så bredt anvendt, så selv meget forskelligartede politiske grupperinger kan finde ud af at bruge Dannebro og Dannebro's mynden i deres politiske propagand. Det gælder således, at de danske nazister, både marscherede under Dannebros falderne, men også anvendte fladet om mynden om himmelfaldet i deres plakatpropaganda. Vi har f.eks. plakater, som viser en direkte parallel imellem Valdemarsajers kamp imod de estiske hedninge tilbage i 1219, og som så sammenlignes med de moderne nazisters kamp imod den fæle Bolsivisme i Soviet Union. På den modsatte fløj kan man notere sig, at det danske råd fra London i 1941 lå et kaste flyvblad nedover Danmark, hvor Dannebro var afbillet på den ene side og på den anden side en text, som låede danskerne, at også et dette slag ville blive vundet. Her ser vi altså himmelfaldesmynden anvendt både af de grupper, som ikke anerkender demokratiet og de grupper, som ønsker en befrilse af Danmark fra den tyske besteltesmagt. Den folkeliggørelse af Dannebro, og dermed også Dannebrosmynden, som blev indledt i midten af 1812, er bare fortsat. Så hvis man spekulerer lidt over, hvordan Dannebro og Dannebrosmynden ser ud i dag, så kan vi i hvert fald koncentrere, at bruget af Dannebro, anvællelsen af Dannebro, til alle mulige formål, synes at være ganske eksploderet. Det er for eksempel jo ikke usøvagneligt, at man kan gå en tur i sit lokale indkøbscenter og blive nærmest overfallet af Dannebro, der ser ud som om, at de også er her, at vi er styrte fra himmelen. Dannebro er i dag et ekstremt fleksibelt, allsidigt og mangfoldigt symbol, og vi er alle sammen, de fleste af os i hvert fald, i stand til at afkode det betydning, efter hvilke omständigheder vi ser det anvendt i.