 Jeg hedder Ruth, og jeg er rådgiver i Vittubitia. Og når jeg siger rådgiver, så er jeg rådgiver i Media i Komøs. Det, der gør, at jeg stopper hver morgen og finder glæde i det job, jeg har nu det her helt klart relation til de mennesker, jeg arbejder sammen med, det vil sige, at det er både kollegaer, men også i høj grad kunder. Jeg har rigtig stor grad kontakt med kunder i rådgiver, og det vil sige både på videoer, men også i fysiske møder. Det her med at det kunne hjælpe nogen med at lyse en udfordring, som er meget det, vi gør som kunderådgiver her i virksomheden, det synes jeg bare meget stimulerende. Det at det er marketing eller digital marketing, jeg arbejder med eller rådgiver i, det er måske egentlig, at jeg synes, det er spændende, men det er på måde en bit ting for mig, fordi jeg lever lidt for den relation, jeg har ind i det. Det tænker jeg faktisk, at det vil gøre for rigtig mange mennesker, at deres arbejdsglæde er betinget af, hvem er det, de arbejder sammen med, og befinner de sig i et godt miljø og en god kultur på den arbejdsplads, fordi jeg tror, jeg er fuldstændig afgørende for, at man er glad for et job. Jeg tror faktisk, det er mere afgørende for, at man er glad for sit job, end opgaverne er. Min vej fra studiet, så til der, hvor jeg er i dag, den har været via først, selvfølgelig, kontakt med A-kassen, og så fik jeg et deltidsjob i en vokastue, via en jeg læser med på religiosummskab, og var faktisk sindssygt glad for at være der, og også at opleve, hvad det er for en arbejdsplads, og det her med at egentlig have en rolle for nogle små børn, som knytter sig til, det var faktisk meget livsbekraft, når jeg blev god, og jeg kunne godt være bedre pædago, og så større det, det gik op for mig, man kan faktisk godt, når man kommer ind i en sammenhæng, så kan man lige putte sig godt, at se sig selv i noget, som man ikke troede, man kunne se sig selv i før. Og så var jeg der i en periode, så fik jeg mulighed for at undervise et valgfag på universitetet, på religiosummskab, og det var jo delsid, og så havde jeg noget undervisning, på blindes oplysning samfund samtidig, som jeg også fik virnede netværk, og da jeg havde fået mit første barn og skulle tilbage på arbejdsmarkedet, så skulle jeg jo så lede efter et eller andet, og så kiggede jeg på Jobindix, og så var nogen, der sygt en deltids korrekturleser, egentlig at skrive tekst til websites og sådan noget, og så tænkte jeg, at om det kan jeg nok godt finde ud af, at jeg havde dansk som sidefag, så jeg ringede til dem, og så fik jeg lov til at komme op og vise, hvad jeg kunne i korrekturlesninger, og så kom jeg sådan en gradvis til at arbejde med Google Ads, og på den meget måde fik jeg mig ligesom sprød ind på arbejdet i mediebranchen, og byggende er rigtig glad for det, og kom så sådan til at arbejde med rådgivningsdelen inde for det, og så blev jeg her, og været så heldig også at få lov at være ledere og få en masse uddannelse inden for ledelse, og sådan noget, som også har måske også været noget af det, der virkelig har holdt mig i gang i den her branche, og fyldt noget meningsfuldt på i forhold til at have relationer til mennesker og få lov at være ledere for andre, altså det er jo kæmpe stort privilegi. Da jeg begyndte på Religonsminskabstudiet, der gjorde jeg mig ikke så mange andre tanker, end at jeg rigtig gerne ville undervise i gymnasiet. Jeg visste godt, at det var rigtig svært at få job i gymnasiet, men jeg så jo også nogen, der fik det også at tænke, hvorfor ikke mig, men det var jo en anden virkelighed, der ramte mig, altså fordi for det første var der ikke ret mange opslag inden for mit fag, men der var også 200 ansøger om hver stilling, tror jeg, hvis det kan gøre det. Hvis jeg skulle give mig selv et råd, for da jeg var sådan midt i min uddannelse, så ville det nok være at tage et praktikophold, eller hvis der var et bestemt fag, som jeg virkelig gerne ville arbejde inde for, for eksempel undervisning, så prøv at se, at det kan man måske blive lære i Karliklandet. Det vil jeg faktisk sætte tilbage. Det tror jeg havde gjort, at jeg havde stået stærkere, hvis jeg nu gerne ville have været inde på dette gymnasium. Nu kommer jeg det ikke så ind til et helt andet sted, men jeg vil klare, at jeg gerne har givet mig det råde, og stadig har jeg været lidt mere fokuseret på, hvad skal jeg bage efter? For det fyldte ikke ret meget, dengang. Og jeg siger tilbage, at jeg tænkte heller ikke, der var ikke ret meget dialog om det på studiet, og studiet tog ikke til alle stort ansvar, for at tale med os om, hvad vi skulle bage efter. Og det gør man jo meget højere grad i dag. Det kan jo se, at arts har jo kæmpe karriere sent, og man opbygger også studievejlede, og funktionen er meget mere omkring de der ting. Altså, hvad skal vi bage efter? Der er meget større opmærksomhed også på praktik og udlandsophold og alle de der ting. Jeg tror, at de første par år, jeg ligesom var på arbejdsmarkedet, så gjorde man ikke så mange tanker omkring, hvordan jeg brugte min religionsvinskab i uddannelsen. Jeg tror, at der var sådan mere, at det stadig var stort interesse om, for mig som jeg sådan dyrkede lidt ved siden af. Jeg så ikke nogen sådan... Jeg så det egentlig ligesom en værktøjskasse, men så, at jeg havde været ansat i et par år i det job, jeg var i før jeg kom her, som også var på et midt i brug. Jeg fik en lederstilling, hvor jeg fik personale ansvar, og der kunne jeg lige pludselig se, at nogle af de ting, jeg havde med mig fra religionsvinskab, og altså det havde med at forstå menneskers forskellige ståesteder, at mennesker kommer fra forskellige kulturer, og tænker forskelligt, at det kommer virkelig til gode. Og det tror jeg bare har givet mig en rigtig god ballast, det er med at kunne se ting fra andres perspektiv, og det er med at forsøge at sætte sig i andre steder. Det er selvfølgelig også en eller anden menneskelige kompetence, men jeg tror helt klart, at den bevidstighed er blevet styrket af de ting, og de fag, jeg har haft på religionsvinskab. Det er jeg helt overvist om. Ja, hvis jeg skulle give de studerende på religionsvinskab eller på et andet studie et godt råd i dag, så ville det være at prøve at se ud over sin farvelighed, og bruge noget energi på at være i nogle arbejdssammenhæng, eller i noget frivilligt arbejde, som ikke er direkte relateret til en studie, for at prøve at se livet og arbejdslivet, og så videre i det andet perspektiv, end det man har, når man er dybt og involveret på sit studie. Fordi det tror jeg virkelig kan bidrage med noget til, at det bliver en lettere overgang, når man kommer ud til arbejdslivet, og så vil jeg også gerne give det råd, at man skal ikke være for fin til at tage et hvilke som helst job. Det skal nok få en videre til det næste. Man lærer noget, det kan jeg også sige med usvillig sikkerhed. Man lærer noget i hver eneste job, man er i. Lærer man noget om sig selv, og man lærer noget om andre mennesker, og finder ud af, at man kan ting, man ikke troede man kunne, og det er jo helt ude, det er lidt.