 Og så bare lige ud, lige ud, lige ud. Det du så på filmstumpen her, det var forskere på populære ekspedition til Arktis. Og det du så, det var, at de havde ingenørstuderende med. De her studerende har nemlig bygget en undervandsrobot, der kan affotografere og 3D-skende et ispjæv i fuld størrelse under Havelts overflade. Det er deres robot, jeg står med her. Deres historie er interessant, fordi de skabte et videnskabeligt gennembud. For første gang, nogle sine, er det nu muligt for forskere at se, hvad der egentlig sker med vores ispjæv på den nordlige halkhule, når de smelter. Og der har det en vigtig nøgle til at forstå den globale opvarmning. Velkommen til AU Engineering. I den næste halve time skal du med ud i alle hjørnerne af ingenøruddannelserne og opleve hvordan studerende arbejder med teknologi, der forandrer verden. Du vil forstå hvordan ingenører bruger deres viden til at løse nogle af vores tids største udfordringer inden for sundhed og bæredygtighed. Og du vil se en række eksempler på, hvordan vores studerende i fællesskab tager deres viden med ud fra universitetet og ind i virkeligheden, med fokus på at skabe det gode liv for andre mennesker. Deres studievæld har betydning også for andre end dem selv. Den første du skal møde, det er Niklas. Niklas projekt startede med en god idé, han gik og tummede med. Kunne man opfinde en elektrisk strømpe, der kan forhindre muskeltab hos sengelikkene. Han drøftede det med sine undervisere, og sammen med en studiekamarat gik han så i gang. De endte med en færdig prototype på en strømpe, og de aflevede deres projekt her i januar. Kort tid efter der udviklede corona pandemien sig, og der kom overfyldte hospitalsauddelinger over det meste af verden. I dag er der derfor virkelig efterspørgsel på Niklas strømpe, og den er faktisk allerede sat i produktionen. Den virker ved at sende en nøg beregnet strøm ind igennem huden, som får musklerne til at trække sig sammen på en hensigtsmæssig måde, og det ser ud til, at den kan forhindre muskeltab med næsten 100%. Det betyder, at intensive patienterne med corona kan komme ud af hospitals sengen i nogenlunde sammenstand, som de kom ind og dermed slibbe for langvar i genoptræningsforløb. I øjeblikket er lærerne i fuld gang med at teste strømpen på covid-19-patienter, indlagt på Aarhus Universitetshospital. Sofie arbejder med noget helt andet nemlig i EG. Det hun gør, det er at måle den elektriske aktivitet mellem neuronerne i hjernen gennem en lille computer i øret. Det er rent fysikere matematik, hun beskæftier sig med, men det giver faktisk mulighed for at aflæse simple tanker og følelser. Her er hun med i et projekt sammen med Søvenkliniken på Aarhus Universitetshospital, og hun hjælper lærerne der med at finde ud af, hvor der klutter hjernen, når vi ikke kan sove. Teresa på billet her har været i praktikhus virksomheden Vitru Life. De laver udstyr til fertilitetskliniker over hele verden. Det hun har arbejdet med, det er at optimere den inkubationsmaskine, hvor akene fra en kvinde placeres, når de er i en tidlig delingsfæse uden for livmorden. Hun har udviklet en metode, der gør det muligt, at indstille kameraet i den her inkubationsmaskine mere præcis, og dermed så har hun med til at gøre chancerne større for, at da i sidste ende kommer et lille ønskebarn til verden. Patrick arbejder på vores store pilotanlæg for bivemasse ude i Foulum. Han er i gang med at se, hvad man kan få ud af slammet fra vores spillevand, og det er ikke småting. Han laver olje, blandt andet der så potent, at den faktisk ville kunne bruges til flybrandstoff. Bildet her viser Jacob og Martin, og det er historien om to studerende, der pludselig får en enorm indflydelse på, hvordan man kan monitorere klimaforandringer. I 2015 der offentlig gjorde to danske biologerensultaterne af historiens mest omfattende INS6-studie. De havde registreret mere end 250.000 individer af natsværmer i en lysfælle på taget af Sovologisk Museum i København, og nyheden den gik verden rundt. Forskerne havde drabt insekterne i lysfælden med en giftig væske, og så havde de studeret dem et for et under loop i deres laboratorie. De havde taget dem 18 år. 18 år prøvde at tænke på det. Vi taler altså om en hyggelig tidskrivne og højt specialiseret teleobgave, og også en vigtig teleobgave for natsværmer, det er vores tydeligste tidlige markøer på klimaforandringer. Martin og Jacob, de hørte om det her stor INS6-studie og kiggede på hinanden og tænkte, det der, det kan vi nok godt gøre smartere, så de byggede en intelligent telemaskine. Den står nu i Aarhus på deres undervisersaltan og tæller natsværmer, der flyver forbi. Så det her arbejde biologerne havde taget 18 år om, det kan de nu faktisk gøre automatiske helt uden fejl. Det lyder simpelt, men det har været en stor ingenør med sig udfordring, at få en computer til at skældne natsværmer for andre insekter og kunne tælle et insekter med en enkel gang, hvis de flyver frem og tilbage. I den nordvastelige del af Tanzania ligger flykning i lejre Nyangusu. Her bor 150.000 mennesker på flug for nabolænne DR Kongo og Borundi. Før havde de her flykninget begrænset muligheder for at få vand. De havde godt nok nogle brønne, men de betrevede store dieselgeneratorer. Dieselålige er som du sikkert ved for uranene og også rigtig dyrt, hvis man er flykning i Afrika. Nu er der ikke problemer med vandforsyningen mere, så byer sig værd i ingenørpraktik i lejren. Sammen med sine gode kollegaer fra Grundfors Foundation, der har han etableret et forsynningsanlæg, der drives af solceller og dermed solens energi. 150.000 mennesker får nu rent vand. Det er bare for at illustrere, at det der medet ingenør gør en forskel. Det kan blive meget konkret. Det her er et projekt, som nogle af vores studerende laver i samarbejde med forskere. Det handler om pandear, nærmere bestemt pandears ekskrementer. En pandear spiser cirka 10 kilo bambus om dagen, og bambus er noget af det mest kraspørstige plantemateriale i naturen. Det er ikke extremt ligninholdigt og svært at nedbryde, men alligevel så tager det kun bjørnen mellem 5-12 timer et fordøje. Det er imponerende, og det vil ingenører gerne lære af, for de vil nemlig omdande græs, halm og affald til bivbranslet, og derfor er det meget spændende for dem at studere mikroberne i pandearnes tarmsystem. Det du ser her kan meget vel tænke sig at være fremtidens landbrug. Vi befinner os ikke på en mark i Jylland, men i et højteknologisk væksthus på Vesterbro i København i virksomheden Next Food. Det du ser er økologiske grønne sager som vokser i lag, uden jord og uden sollys og næsten uden vand. Hvorfor er det nu vigtigt? I dag går 70 % af kludens samlede vand forbrug til landbruget, som dækker 11 % af kludens frugtbare arealer. Samtidig så vokser befolkningen, det har du sikkert hørt om, og det betyder, at vi i de næste 40 år skal producere lige så meget mad, som vi har gjort i de seneste 8.000 år, hvis vi stiller det op på den måde. Det er en af vores tids største udfordringer, når vi taler om bæredygtighed. Så i det en med etage i landbrug er smart. På den måde kan man flytte fødvejreproduktionen ind i byerne på meget lidt plads og minimere behovet for transport. Men det er selvfølgelig svært. Hvad eneste plante skal overvåges, hvis der skal komme mad ud af det. Vokser i et lukket system, hvor røderne hænger frit i luften og forneringen er meget nøjagtige mængder af gennemstrømende vand. Det kræver nærmest én mand til én plante, men det kan komme til at se anderledes ud. For i samarbejde med virksomheden har to af vores dygtige studerende bygget en drone, som kan flyve rundt og overvåge planternes vækst i realtid og sende besked til vandingssystemerne om deres specifikke behov. Vores historie er speciell. Hun blev optaget på designuddannelsen og var godt i gang der, da hun begyndte at interessere sig for bæredygtighed. Og så er det sådan, at textilbranchen er den mest forurengende industrie i verden, lige efter olieindustrien, og hun begyndte, derfor har svært ved at se sig selv der. Nu er hun kastet sig over en ingenøruddannelse og vidst sidenag startede virksomheden Textheil Seins samme metod studiekamerater. De har udviklet en metode, der gør det muligt at opløse fibrer i vores tøj, så de kan gennembruges. Så i stedet for, at vi tager nye landbrugsarealer i bruget til at dykke bommel, og i stedet for, at vi fæller vores træer til at fremstille viskose, og i stedet for, at vi bruger flere fossile bransler til at lave mere polyester, så kan vi nu begynde at bruge de bjave af textilaffall, vi i dag deponerer eller afbrænder. Det er en helt ny teknologi, og det kan blive rigtig stort for de studerende rent forretningsmæssigt. Signe har været i praktik i en dansk virksomhed, der hedder SolarSax. De laver på, så man kan fylde med vand, og vil hjælpe med en forholdsvis simpelthen biologisk process, der involverer solens UVA og UVB-stroller, så kan man slå bakterier i hjælp. Prinsibligheder, solpastorisering, og Signe har arbejdet med at optimere vandrænsningsprocessen i posen. Posen gør det nemt for den afrikanske landbefolkning, at få adgang til vand, og det løser samtidig et voksende problem med træffældning i Afrika for at få brænde til at kode det for urenede vand. Det her er Ali, og han arbejder sammen med virksomheden nordisk tank. Der findes mere end 8.000 forskellige tankarter, og fælles for dem er, at de er spekket med vitaminer, mineraler og proteiner, der sundhedsmæssigt med længde, der overgår almindelige grønse og dyrket på land. Desværre er det mestetank både uspiseligt og svært for døgeligt i råform, så derfor har Ali arbejdet med at udvikle i en fermenteringsmetode, der kan nedbryde tangens selgestruktur, så næringsstofferne kan optages i kroppen. Sandra har lavet sit projekt i samarbejde med Arla Foods, sammen med sine studiekammerater, der bruger hun rester fra melkeproduktionen, så at udvikle et kosttilskud, der kan inducerer en dyber søvn hos mennesker, der har problemer med at sove. Her er Rasmus og Emil. Det er også et par studerende, som har startet en virksomhed. De har opfundet en maskine, der kan sorter blødtplast fra hortplast, og det vil vi gerne, for jo mere er det hårde plast, hvilke genbrug jo mere sparer vi på råolie, og dermed på udledning af CO2 til atmosfæren. Så vi kom nærmest direkte fra gymnasiet, ind på det her projekt, hvor forskere og studerende i fællesskab arbejder med at udvikle en simpel og billig membran. Den er lavet af nulig særlige kogtede nanopartikler, og den kan bruges til at opsnappe CO2 og andre gaspartikler fra skorstens røg. Målet er, at den skal bruges til at minneske industrins forrening. Når du engang skal være boligajer, så kan det meget vel tænkes, at de tusind er bygget af det her. En ny slags mursten kunne man kalde det. Den ser rimelig bæredygtig ud, og det er den også, for den er lavet af rydnettet fra en skovsvamp. Sammen med ingenører fra Avavslivet, har de her studerende dyrket svampen i laboratoriet og tørret den i nulig firkantet formører og fundet frem til en slags opskrift, hvor man kan åbne gode statiske enskaber til byggeri. Nikolaj Handen arbejder sammen med Dansk Center for Partikeltherapi på Aarhus Universitetshospital. Det toppen er poppen i verden, når man taler om strulebehandling af kraft. Og hvad laver en ingenørerstudierende der? Jo, han udvikler den i tilstyring, der skal til for at skabe det magnetfældt, som får strullerne til at ramme kraftsvulsen og ikke det raske vev på patienterne. Her er Marie. Hun er en tur i skoven for at samle jordprøver, og hun er på jakt efter nye typer af antibiotika, der kan løse verdens problemer med resistente bakterier. WHO anslår, at bakterieresistens om 20 år vil koste flere menneske liv en kraft, hvis vi ikke gør noget ved det nu. Ideen med det her projekt, som Marie arbejder med, er at tage mikroskopbilder af bakterierne og samle dem i en stor database. Ved hjælp af kunstig intelligens, så kan en computer udparre de mest intresante kolonier af bakterier. Så du kan måske se for dig, hvordan computerteknologien ændrer mulighederne for ingenørerne også inden for det bioteknologiske område. Hvis Marie har en petriskål og sætter sig ned og kigger på den, kan hun godt kende forskel på de enkelte bakterier, men hvis hun skal igennem 20.000 petriskåle, kan hun så sammenligne en bakterietybe fra den første petriskål, med nummer 15.000 i rakken eller 16.000, og kan hun finde en interessant koppling. Det er selvfølgelig ikke menneskeligt muligt, men computeren har i de seneste år virkelig sat bioteknologien i kog. Det her var det sidste eksempel, jeg havde valgt at vise dig. Tak fordi du så med, og husk, at du altid kan kontakte vores studievejleder, at det er studievel.