 Hvis arbejde er så sundt, så giver det til de syge, hvad der er nogen, der sagde, nemlig sammenslutningen af bevist arbejds skye elementer tilbage i 90'erne. De rammer lige ind i en debat, vi har haft i overvis omkring. På den ene side arbejdet som det, der er alt afgørende for vores trivsel og vores velbefindende, og på den anden side arbejdet som belastende og stressende. Men, hvordan hænger det egentlig sammen? Hvilken betydning har arbejdet for det gode liv? Det skal vi kigge nærmere på. I øvrigt var sammenslutningen af bevist arbejds skye elementer slet ikke de første, der snakket om det her. Det går helt tilbage til 1800-tallet, hvor Karl-Marxes Sviersøn på Lafarck kan skrive en bog om retten til doneskabel. Hans pointe var, at det er slet ikke arbejdet, der er det vigtige for os som mennesker. Det er faktisk friheden fra arbejdet. Men, hvordan er det nummer det? Der er ingen tvivl om, at i den diskussion, som er nu i vores samfund, så når vi fokuserer både på arbejdslysighed og på det, at vi er pensionerede og på efterløn, ja, men så ser vi på arbejdet som identitet. Vi ser ikke længere, som man har gjort i år tusindere, arbejdet blot som et medel til oprettholdlivet, men arbejdet er blevet til et meningskabende aktivitet. Det er den, der giver os identitet som mennesker, så hvis man ikke har arbejdet, så har man ikke identitet. Det har fået en norsk filosof, det siger, at vi er tilbeder faktisk arbejdet i vesten som en guddom, så det er i hvert fald nogle af de positioner, der er. Noget af det kan man sige, at der har været fuldt op på, hvis vi ser på forskning om kring stress, som er jo også rigtig meget i vælten i øjeblikket, så er der jo meget opmærksom på, at arbejdet kan være stressende og belastende. De sidste års undersøgelser peger på, for eksempel, at det er den arbejdstulebefolkning, det er dem, der er i arbejdet, som føler sig mest belastet, og afskellige undersøgelser peger på, at udviklingen i arbejdet med effektivisering og så videre, det kan virke belastende og stressende samtidig med, at det bliver noget, som bliver en vigtig identitetskabende aktivitet hos os. Så hvordan siger det egentlig ud med det? Man kunne jo leje lidt med det her og sige, okay, lad os prøve at opstille nogle videnskabelige hypoteser. Hvis arbejdet er sundt, hvad sker der så, hvis vi holder op med at arbejde? Hvis arbejdet er sundt, så må vi forvente, at det, at holde op med at arbejde, det må have nogle negativ konsekvenser for vores helbred og vores trivsel. Omvendt, hvis arbejdet er en belastning og det er usundt, så må det være en fordel at holde op tidlig at blive pensioneret tidlig. Så hvordan ser det egentlig ud med det? Og der har været en række undersøgelse af det her i de senere år. Specielt har man været meget opmærksom på i de senere år, og både politiker og forskere har fremført den teori eller hypotese, at hvis vi arbejder længere, så ser det ud til, at vi lever længere. Der er en række nye undersøgelse, der har fundet, at dødligheden stiger, og det er så primært for mind, når vi går på pension. Og jo tidlig ved at gå op på pension, jo tidlig at dør vi, er der en række undersøgelse, der peger på. Når man, de kunne hænge sammen for eksempel med det velfærdssystem, der er i et land, så derfor har man prøvet at kigge på forskellige lande, og når man kigger på forskellige lande i Europa og i Westen, så ser det faktisk ud til, at personer, der ikke er i arbejde, er forskellige i grunden. Jamen de ser alt andet ud til at have dårligere helbred, og død tidligere end mennesker, der er i arbejde. Så det kunne sådan i hvert fald umiddelbart tyde på, at arbejde skulle være sundt. Så det kunne få tolkes på den måde, men spørgsmålet er, om det er rigtigt eller om det virkelig nok er mere kompliceret. Når man kigger nærmere på de undersøgelser, der er ikke mindst på de nye undersøgelser, så finder man ud, at der faktisk er mange modsatrettede resultater. Sammenhæng mellem pensionsalder og levealder, de er vi som modsatrettede tendenter. Nogle undersøgelser finder for eksempel, at højere pensionsalder, jamen det er forbundet med højere levealder, omvendt så er der undersøgelser, der finder, at tidligere pensionsalder, det er så forbundet med højere levealder. Så hvad skal vi så tro på? Her har vi for eksempel en af de nye undersøgelser, som samlerer mennesker, der har gået på pension, når de var 55, når de var 60, og når de var 65. Det er en meget stor gruppe, man har kigget på her. Hummelberg, så fandt man ingen forskel med dem, der var 65 og 60, så der så arbejde det ikke ud til at have nogle verken positivt eller negativt indflydelse. I virkeligheden, når man justerede for tilhøjde for køn og økonomi og så videre, så så et længere arbejdsliv i hvert fald ikke ud til at være forbundet med en kortere levealder. Og hvis man så kigger på den gruppe, der var 55, så så man faktisk af dem, der trækket sig tilbage ved 55, jamen de havde faktisk kortere levealder end de to andre grupper. Så det kunne tydeligt på, at der i hvert fald ikke er noget til skade for at arbejde længere, og at der kunne måske være en risiko forbundet med at gå på tydelig pension. Så hvis man nu tænker sig lidt om, så kunne man jo stille det gode spørgsmål. Jamen, hvilket helbred har folk egentlig? Hvad kunne årsæderne være til, at folk trækker sig tilbage? Og det har man jo så gjort i den her rigtig store undersøgelse af tyske mænd og kvinder. Og der visste det sig, at hvis man kiggede på de yngre, altså dem, der trækker sig tilbage tidligere, jamen de havde faktisk ikke kortere levealder end dem, der trækker sig tilbage senere. Så der kunne man heller ikke finde et argument for omvendt, at de var noget skidt at trække sig tilbage noget tidligt. Og hvis man gik ind og kiggede på helbred, så kunne man faktisk se, at de personer, der havde godt helbred, når de trækker sig tilbage, selvom de trækker sig tilbage, når de var umme, jamen så havde de faktisk en lavere dødelighed. Så man kan sige, at for et tidligt pensioneret personer med dårligt helbred, så kan man sige, de havde troet sig tilbage, fordi det var nødvendighed for dem. For dem, der trækker sig tilbage med godt helbred tidligt, jamen så ser det faktisk ud til hver en fordel. I hvert fald i den her undersøgelse. Det betyder så, at som forskere skal man være rigtig opmærksom på helbredet, og da der er også andre nye undersøgelse, hvor man har prøvet sig godt med at udkende, og gå ind og kigge på, jamen hvordan så det egentlig ud med folks helbred, når de gik på pension. Og hvis man så tager højde for de analyserne. Her har vi så en stor græsk undersøgelse, hvor man har set, sammenlignet folk, der var i arbejde og dem, der gik på pension. Og når man tog højde for helbredet, så så det faktisk ud til, at pensioneret, de havde en forhøjde risiko for at dø, en ret betydelig forhøjde risikoen da. Så her har vi så et andet resultat, som ser ud til at modsige det første. Hvad betyder det? Jamen det betyder nok i hvert fald, at vi skal være opmærksom på det med helbredet. Det betyder, at teorien der, work longer, live longer, jamen der skal vi i hvert fald se eller tage helbrede i det betrækning, forstå ved den måde, at når man har fundet den her sammenhæng mellem, at arbejde længere og live længere, så kan det hænges sammen med, at raske mennesker, jamen alt andet lige, så vil de også arbejde længere, og så vil de også live længere, så det kan være en pseudo sammenhæng, vi faktisk finder. Så det er i hvert fald en af de ting, vi skal være opmærksom på. Generelt så ser det ud til, at det er et ret kompliceret fenomen, som man ikke kan svare enkelt på. Det ser ud til at arbejdes ophør, og betydning for vores liv eller de afhænger af mange faktorer. Dels er vores helbrede, som jeg har været inde på, men vi bør faktisk også tage højde for arbejdes kvalitet. Hvad er det for et arbejde, vi egentlig har? Hvad er det, vi mister, når vi holder op med at gå på arbejde? Og så er der også nogle konsekvenser, at gå på funktioner. Det kan være meget forskelligt fra person til person. Der kan være økonomiske konsekvenser. Hvordan ser en ekonomie ud, når man holder op med at arbejde? Har man tilstrækt i gode økonomier eller begynder det pludselig at blive presset med økonomien? Der er en række psykologisk og sociale konsekvenser, som man også bør tænke over. Hvad betyder det egentlig ikke længere at være den arbejdsmæssige sammenhæng? Generelt hvis vi kigger snet overordnet på betydning af vores livs og herunder vores arbejdsbedingelser for vores trivsel af helbrede, så er der rimelig sådan god dokumentation efterhånden for, at der er en række faktor, vi skal tage højde for. Altså først skal vi selvfølgelig kigge på de krav, de udfordringer, de belastninger, eller stressorer, som man også vil kalde det i stressforskningen, som vi udsættes for, for eksempel på vores arbejde. Nogle typer arbejde kan være mere belastende. Nogle arbejdspladser kan være mere belastende for os end andre. Omvendt så ved vi også, der er en række faktor, som er beskyttende på forskelligvis. For eksempel ved vi noget om indflydelse. Vi ved noget om den oplevet indflydelse, vi har på vores liv herunder vores arbejde. Vi ved noget om, at det har betydning hvilken anerkendelse, vi får for vores omgivelser. Herunder også i vores arbejde. Vi er sociale væsner. Vi er jo ikke sådan en som individer selvom, at nogle gange skulle tro det. Vi er faktisk meget uhængig i de sociale relationer, vi indgår i. Hvad får vi af sociale støtte? Hvad er det for en relationer, vi indgår i arbejdet? Når vi så holder op, hvordan ser de så ud? Og endelig noget af det, man i de senere har bedet mere og mere opmærksom på, som noget, man faktisk skal forske. Det er, hvad med vores liv og vores arbejde, som meningsskabene? Det ser ud til, at man trives bedre, og måske også har bedre helbred, hvis det er meningsfullt det, man beskæftiger sig med. Så det er nogle faktorer, vi skal kigge på. Vi skal kigge på nogle enkelt af dem nu, og noget forskning. For eksempel ved man, at man har arbejdet at forske i afskelige år, det er med kontroll, indflydelse. Vi ved for eksempel i dag, at selvom man stiller høj job-krav, selvom det er i princippet et krevne job, vi har, hvis vi samtidig har en høj grad af indflydelse på vores arbejde, så ser det ikke ud til at være særlig belastende for os. Det er belastende arbejde. Det er arbejde, hvor der stilles høj job-krav, men hvor vi oplever at have meget let indflydelse på vores situation, og det, der er vigtigt for os. Her har vi for eksempel en meget stor finsk undersøgelse, hvor man har fuldt folk over af skelige år, et stort antal mennesker. Og der vi som man faktisk har fundet, at netop de mennesker, der oplever høj job-krav og laver grad af indflydelse, de har faktisk en forhållet risiko for, at adøg fortensvis er hjertekarsydom. En anden faktor, det er jo den faktum af anerkendelse, som jeg var inden på. Hvad er anerkendelse? Det er selvfølgelig sådan noget som løn, men det er også den feedback vi får, den ros vi får, den anerkendelse vi får i forbindelse med vores status, for eksempel i kraft af vores arbejde. Så hvis vi yder en høj insats, så vil vi jo alt andet lige gerne have en anerkendelse som matcher den insats. Og der ser det faktisk ud til, at der er nogen af den samme type sammenhængen. Når vi yder en høj insats, men ikke synes, at beløning og anerkendelsen, vi får, faktisk matcher den insats. Ja, men så føler vi jo stresset og belastet. Og så slår det faktisk igennem på vores helbred. Den samme storfinnske undersøgelse her, der har man kigget på det. Her finder man også en forhållet risiko for, at adøg primært er hjertekarsydom. Når man befinder sig hernede i det her lidt kedelige hjørn. Hvad som med de sociale relationer? I genser, at det er et område, vi ved rigtig meget om efterhånden. Vi ved selvfølgelig ikke alt langt fra alt, men vi ved rigtig meget. Selv undersøgelser tilbage fra 80'erne og 90'erne peget på, at jo mere som socialt integreret, vi føler os, jamen jo bedre er vores helbred, og jo længere lever vi. Her er der nogle date for en rejkestor befolkningssøgelse, der netop passer eller peger på, at når vi har den der sociale integration, når vi er i et socialt netværk, og oplever socialt støtte, jamen så lever vi længere alt andet lige. Så arbejdet, det kan netop have betydning for vores sociale relationer. Når vi holder op med at arbejde, mister vi sådan nogle sociale relationer. Har vi nogen, vi kan sætte i stedet, det er nogle faktorer, der vil have betydning. Og det kan være meget individuelt. Så der er altså nogle farer, vi kan være opmærksom på, ved arbejdet at ophøre. Så når man i nogle undersøgelser finder en uddydelighed i forbindelse med, at vi er pensionerede, så kan det netop hænge sammen med, at det er god på pension, har så nogle konsekvenser. Man ved for eksempel, at det er bi-pensionerede, det ører risikoen for ensomhed. Man mister simpelthen som sociale netværk, og hvis man har været meget fokuseret på sit arbejde, og ikke har passet sine andre sociale netværk, så ører det risiko forbi ensom. Det er veldokumenteret, at ensomhed er forbundet med ødedydelighed. Det er faktisk en rigtig vigtig risikofakt. Så det kan man se i sådan nogle undersøgelser her, at det er for eksempel i en undersøgelse, hvor man har set på, hvor mobile er folk, når de er bedre pensionerede. Man så simpelthen på, om pensionerede mennesker havde en bil, de kunne køre rundt i. Og når de kunne køre rundt i en bil, og også når der var til højde for helbredet, så så de jo til at leve længere, fordi det gav dem mulighed for at møde andre mennesker, og det gav dem også mulighed for at deltage forskellige aktiviteter, for eksempel organisations og frivillige arbejde. Og der netop var også en begyndende litteratur, altså en begyndende forskning på det fald, der viser, at når mennesker er engageret udadvendt, altså når de er engageret i frivilligt hjælpearbejde, i politiske organisationer, for eninger osv., så ser det faktisk ud til, at de leve længere har bedre helbrede og trives bedre. Og det er også når man tager højde for deres helbrede i udgangspunktet, så der er et eller andet der. Så hvad betyder det at blive pensioneret? Hvis man mister, hvis man har lagt i sit arbejde, hvis det er der, man henter sine interaktioner med andre mennesker, så er der en risiko forbående med det. Så er der jo også det, at arbejdet bliver beskrevet, som det, der giver os identitet og mening, og der er forskere, der har brød at beskrive, hjem, hvad er det for nogle aktiviteter, der i virkeligheden er menings- og trivselskabene. Arbejdet kan være stressende primært, hvis vi opfatter det så meningsløst. Hvad er så det meningsfulde arbejde? Eller reter de meningsfulde aktiviteter? Hjemme det, så er det nogle aktiviteter, hvor vi er fokuseret og koncentreret. Det er aktiviteter, som vi oplever, som udfordrende, som kræver nogle færdigheder og kvalifikationer i os. Det er hvor der er klare meningsfulde mål, og hvor vi får feedback for andre, eller altså umiddelbart feedback på, det er ikke godt, at jeg laver det her. Vi oplever en følelse af kontrol og indflydelse, og vi er engageret på intense mådering, men på ubesværede måder. Vi glemmer os selv at fornemme sådan et tid ophører. Hvis jo flere, vi har den slags oplevelser, jo mere meningsfulde oplever vi tilværelsen. Spørgsmålet er så, men for nogle mennesker så giver arbejdet det her. For andre mennesker så er arbejdet blottet for den slags. Så er det egentlig i virkeligheden måske bare nedslidende og meningsløst. Så igen her kommer an på kvaliteten af arbejdet, hvilken konsekvens det har at holde op med det. Så hvis vi lige skulle prøve at stå op og samle lidt op, kan vi sige, det er langt gode liv. Det kan ikke besvars enkelt og simpelthen ved, om vi arbejder længere. Det er langt mere kompliceret. Det afhænger vores trivsel først og fremest, både i arbejdslivet, men også i fritiden. Vi ved i dag, at vores livskvalitet og sundhed det hænger sammen med vores psykiske funktion og trivsel, vores fysiske funktion og trivsel, vores sociale relationer og trivsel. Men også det, der handler om mening af vores existentielle trivsel. Alle de faktorer, de sammen, de påvirker hinanden og har betydning for vores grundlæggende livskvalitet, og dermed også på vores helbred. Så samfattet kan man sige, hvis vi bare kigger på arbejdesbetydning og kigger på, om det at gå på tidlig pension er sundt eller usundt, det kan vi ganske enkelt ikke besvare med en simpel hjalp eller nej. Det bliver vi nødt til at holde fast i. De afhænger af rigtig mange individuelle forhøj. Arbejdskvalitet som trivsels fremende, vores helbred som vi var inde på og de psykiske og sociale og økonomiske konsekvenser gjorde at holde op med arbejde.