 И сега е ска да ви представя всички, Петя Пикоцкът, която се занимава да свервате на коммуникаците, брандинга от този обгодин има опитът дигиталния маркетинг, социалните меди и коммуникаците. Всички така има един глотин бог за това, където, аз порастам се с влъгът и богат ми с мен. Там тя ще го бисти. Привете, благодарячи си тут. Както стоя казава, са минен сестра, ама развит човек, зодия, признавци. Ни огървам сама, не ги опитам да правам много неща. И днес ще ви говоря, като един навци за мое блог и мое път с него, защото реально не ми беше лесно в началото да си направа блогта. И като както в они на всичките, аз съм като това ше му къзе, което ми ще не разбира от кода. И ще ги разкажем моята история, реально, как богат ми ме на промени и как богат ми в години, тъв вече почти 10 години. Порастам се с мен и сега помени към темите, което ми интересуват, темите, които за които аз пиша. Човаме ли се, штото не забичам не съм в микрофон, надявам се горните ретвей. Иска да ви питам, колко от вас имат блог, блогвали са? Иска да имат блог. Аз, като блогър, си виждате, как започнах. Когато бях в Лондон бедна студентка, учите международно маркетинг, работех на нямко места, едно от тези места беше магазин за дрехи. И от това магазин за дрехи, постречайно от пиатът света, започнах да работех в пиар от дел. И там, всъщност, имавихме, че има много блогари, които се фенува на нашата марка. Име фенува на нашата марка, имахме върху, като ни харесиват, някои нихейтеха, някои нихейтеха, някои пише хазаната всъщност. Тази връзка, ме им стане много интересна, защото аз виждате, как в някаква момент, и някоа горка, като се покажете някаква рокли, всъщност, като една работа, ки в магазин, и беше идти въхак върху, ако го топитах, аз за тази рока, и им покажете с ним. Учек и маркетинг, искат да видам, всъщност, тази вързка, каква, и това им беше тези, като със тази завърших много искък върху. Обаче да видам, всъщност, кво да си блогър, и как, когто е трудно, къкво не има, къкво всъщност правят гиакора, реших, че си направим всъщност блогър. И началото на 22-ето, да, 22-ето, този предългие някакъде. Ми беше първия хилло върху в пост в Ford Press, и ставаме блогър. Върху началото ми беше много странно, защото аз ниво не съм била човек, когато уже съм много се харесва. Смислявам, не съм ниво не съм била човек, когато уже съм много се харесва, как изглежда. Уже съм много смятам, че моето мнение ми родавно за всичките теми. И малко по-малко правите пъти, когато започвато блогвам, пишах за нещах, които са теми, новини, нови колекции, модни, някакви тенденти. Не съм бища възрвей тя, съм Пеки, съм облечен съсреда на ризна и черни дъв. Не вярвах, че е на Ford, това има интересна. Някакви е на нивността, когато блогър със видаваше, защото Петпанта ми е блога, в Петя бандулива. Някакви нямах се наоз да е Петя бандулива блог, за това, за това не прави да е Петпанта. Той се заблъги и не стане така, че вече хората се вършва като мене, към мене като Петпанта. Но нещата, което научих тогава във самов начало, бяха, че на изисква постоянств, изисква до някакъде смелост и изисква от мене да съм постоянна в това, което пиша, защото малко, малко, малко хората запознаха да мъчатък. От едва е почитания, станаха 10, станаха 300, станаха 300, което на мен не беше много в трябва, че аз, нади, мое глас, мога да збени моите нещата, когато аз им да кажа някакви хора вичта. А тогава, всъщност, по това време, да знам да би най-вероятно за момента, когато някой не беше инфлуенсер. Никой не беше инфлуенсер, имаше блогари, започваше да има блогари. Беше някакво време, в което нали никой не правеше, никой не блогваше за пари. Никой не блогваше за това, че някой марка ще ги прати куп с червила или косметика или чанта, как на една инфлуенсерка, Джорс и изправя тиричанта, което в нещо ни се случва непрестанно. Нещо, което ме много ме озадочи преди миналя викинт, имахах щастите, че пофори са деца, които бяха рани чинеджер на 2012 години. И като като питах, че който са стане, ще казах ютубър. Не знам да ли това стъпочували, на мене се случи и бе някото такава, от това беше профессия. Я с като възлигнат тези деца, че аз че я си имам блог, тя бях ме че ка го направи. Да ли как така го правиш. Така че едно време когато аз започнах, нямаше инфлуенсер. Аз започнах да блогвам, защото перво искат да видат твоя, второ искат да видат това, аз по-сто няма фото додия без значи, която на прикъсното хвърчи в някой много, най-различни теми и нищо при мене започвам и свършвам. И сега ще приеда да върши предното. И малко, по-малко, с еднах инфлуенсер. Като се въртаве вългария, те оказа, че е някакия марки ме знаят, и по-сто като не праша подържи, което за мен беше много транс. Мисъл, да, когато тъм е чекяха. Имах и инстаграм, спе ги много години, като и инстаграм започна, но нямка не съм, че обръщва внимание на снимките, нямка не съм, обръщва ужасно внимание на това, как на вериатно ни изглежда блога. На World Press беше петпанта.worldpress.com и тогава върших, че искам да го ми грирам. Стане инфлуенсер, днистина, петпанта.blog.com Няма такива ме има и муськи спълнения, не знам дали, когато пъти искат го гощупа и да не гощупа, и когава сте обръщва няка приятелка, която ми подбългна. Когато върших, че си спяла темиска, може да помаха сила. Която с идея и за петноти са върших всичко, която е на мен ми не маше месяци, на чертене, на гледане, на опитване, на чупане, на нечупане. Говорим с цял ден за World Press, което е много важно. Това си вловър. Аз ми смятам, че са най-то ни къв начин техактиния човек на света. Тя ж изпеверих, че за дни започнах малко, че не е много да му одеяме да слагам болти, да слагам точките там, който трябва да не си чове кодат. Но има толкова много поръг, както сам, когато ми се обладиш, тая казва, да, дръвещ и по-могна няма проблеми, и по-прата за петноти с това. Така че, когато става въпрос за това, когато вие да имате глобна трябва, или я с това бърщите, вие с това не трябва да знаете всичко, защото това не има това, което всъщност е най-важно. Вие да прави да, когато искате да имате глобна, е да прави да каштаме задържание. Каштаме задържание, което make sense с този недорякно български израз, се изръцявам, но каштаме задържание, което помага на хората, по някакъв начин, което ви помага на вас, да открите себе си, което задържание на вас, спетяно аз за мен, вълга се го изблъзвам като хроника на щата, които са нагълнували. И когато се върна на задържанието, което съм писва предез години, преди пет години, минимата година изстега, почти няма общо, защото аз приминах през много различни тематики, на което съм писва, защото моя блог е личен блог. Аз няма да съм била beauty блогър или fashion блогър, или news блогър или политика блогър. Моя блог е мой си. Смизот твамия място, което аз поделам, какво я взълнувам. И нещата, които започнахат да не взълнуват предез години, вече не ме въм няма. Миннах много, не ли могат да ги дам примери, пъв начало беше на вини и по са реших, че искам да с ним козметика, че в вини не съм обичало се гримираме да се контиър, но не бя това тачно готова аз да се покажа и да снимам мене си, снимах си ръцете, снимах някакви нелепродукти, после, аз следващия мислак, за аз и другите. В момента, в което аз реших, че искам аз да се покажа, че аз съм това тачно добре. Аз снимам в рейренто и вузичерните видънки, в момента, в което видя други хора, които бяха като мене. Че вътрани това беше преди вече 4-5 вини, Николед Мейсен, Габи Фреш, аз, че гримимат опъм много други жени, които виждам в интернет, виждам в питание, когато изглеждаш като мене, тук аз на мен не ми се беше спочва. Тук аз, реально, нямах ролмодел, когато изглеждаш като мене, за да мога аз, сама да се чувствам всъщо комфортно да си снимам, да се покажа да кажа, дръбей свят, това съм аз. Това за мен е беше някак повратен момент, в който реших, че аз спрам да поща да си си, аз спрам да поща да поща да пофързат теми, които това ме да лично ме вонува, в мен е Петя, не е които са новини, не за Козметика, да са дилуто, което позами, които са най актуални, но другите богари, които аз следва, всъщност направиха така, че аз, че съм по-конфортно с себе си. В това реших, че искам аз да поща да правят това, и темите, които пиша на по-света, и темите, които ме вонува, на по-света, с точно това. Как аз, с моят път, мога да помогна на други хора, които имат всъщите боги, всъщите проблеми, с тързания като мене, да, всъщност по-конфортно са себе си. И това беше ни от най-големите мороци. Всъщност, едно от най-големите за мен е по-зрения като блогър, беше, че като аз имам, всъщност пиши позитивни неща. Това, че аз насечу, съм по-конфортно с себе си, и може ми не се харесвам в учувството други хора и теми пишат с това. Ще ги разкажа едно от най- всъщност първата ми статия, която беше по-провокативна, беше статия за оформношто бело, за спанкс. Надявам се, мъжете, не съм сигурна, като знаят, какво спанк, женито е, колко ба знаят, какво спанкс. Тоест не е нещо, което питавам така. Преди, може би 4 бе дължини, написах статия за оформношто бело. Няма така в хей, по тая статия. Как съм можел? Защо? Аз съм писала за това, това било да продутирам, ако аз съм вискала, съм стехате, че не съм ходила на фитнес, това съм било да говори таки, му неща. И всъщност време аз си е щакто бих, че това бих е така ладафак. Смисел, защо ли тез неща си ципат върху мен. И всъщност време, те като погава, не знай, правилто не се енгечиве с хейтари, че те почвате хейтфориче, хора, които ме че тяха погава, се енгечивах с тие моите хейтари. И този пост са съм сега го грязваме друг в това, че правих презентацията. Много нещата съм изкрива, и съм изкрива, просто съм долезнина, защото ставим аз съм само някако. Но този пост е беше някакъв всъщност, има хора, които мислят като и мене. И всъщност има хора, които мен не защитават, и моето мнение, което ни обърне съм съм смятава за мионтавно, е мнение на други хора, което всъщност беше ни от най-големите народа, са нисто като блогър, за това, аз да пошла нисто, да се чувствам комфортно с себе сих, да пиша съм нещата, които мен не зомбуват, и да не обръща внимания на хейтер. Защото всъщност хейтари теми. Инскам да говори с това, че може да бе една от най-големите теми, чето в интернет, всеки може да е хейтер. Ти си е реально анимен човек, което се разява в своято мнение в поста на някоя друг, човек, което чикално да познаваш, че може да си изразиш мнението, да върхейтиш някой, да го накажеш да чувства за вдънзиня, че са не по-почна, няма да кажа да ме тако, че са на точно да кажа на момента, но може да го накажеш, човек, къкво чувства, през къкво минава. И другата история, която аз си имам, всъщност за моя блог, бъде си, когато вече ставаме въздачно комфортно със себе си, със един мой приятел дизайн, да решим да направим колекции за пла-сайс. Жени. Защото, преди три години някъти, аз долки да са наисвате в това тело, в магазини, да си купат рехи когато за ме следъти да ми стават, в България и реших, че искам да подкарам тази тема по някакът. В начин, пугава с подкрепата на мора, бъдто татък, която тук каза таза повяда, ето че е ни пари да го направят това нещо, защо бе се включва в един днишовта набрана, за който работи тогава. Ние решихме, че направим колекция. Къп са на колекция, в десък неща, които бяха поли пантагонни, са така, това са по-мъзду от това тогава. И за мен това беше някакво поверение, някаква мисия, която това е всъщност дам на хората, нещо, което може да ми търця. Хората, къв хейти с дядо, с тази колекция имаш тати в един го спритания онлайн, за това, как стълнотирам на здравословът начин на живот и как аз, коязам за да правят това в нещо и да отварим тази тема, защото таково в България, по-свен да си беден, може бе положено това си беден върху. Невероятен хейт от новост, позна се върху мая този хейт. Аз си го изядах така с всичко, обаче тогава вече са бях мучила да не по ни къс начин да не да не отфръщам, си сам не искам да се овъснявам, не искам да овъснявам, а защото правят това в нещо. Защото по-същото време видях, как много других хора се затъпват за мене за дамисия. Защото това да харесваш себе се независимо кът къв си не е нещо, което е чуждо на стеки. Смислявам всеки човек трябва да се харесва къв къв това да. Трябва да сме трави и трябва да сме в форма. Но това, което аз промотирам, не беше негато с един претелевизор, а бе чите шоколад сеги ден. А беше просто когато се погледам в следалтото, не се погледаме с негативизма и не се погледаме с презредение за себе, защото може да сме това е едно от най-вощото нещата. Ти да не харесваш себе си и ти да не харесваш това, което си. Тогава всъщност установих нещо за себе, че което също беше много важно, но че в момента в което има хейк и то така стабилен хейк всъщност може би тематиката, по която аз говоря и темата, която вътваряме важното. Това, че някой вихейки и някой казване не си правили, ти полукираш нещо, което ни къв нас и не полукираш. Или не е че си някакъв човечето за мен и да списаха и некото неща, аз като това съм. Глокия ми може да ето съпи вожение за мен. Тогава аз осъзнах, че всъщност това е важно. И не трябва да има някакога таки дворки неща, трябва да има някакой на реколта да стедна с това комедий, всъщност, тогава, на реколта държени, когато бе дока ни е прави модно ревю. Но и толкова много хора за тази някакъс от мен е съм от идеята, много хора писаха и нестам отъпели хора, някакъв хора ми писаха, че това е нещо, което е глотину, че аз осъзнах, че това е хейтен на значителя. Това, че някакъде че казва нещо, което е потрясава с тебето на ранява, до блог въодушата ти, може би се заслужава за това, че от това решена тема госко други хора, които си отреага да си поколе. И това ме е по-свояннито, което е това е с към да завръща. Не бъдете гадни. Смисъл, когато харесвайте се плътете в време в интернет на страната, което видава изпочитално в едно гостотелно винимни или никуда не знае вие, кои сте задхедал и в твитър или с да винимне векламентарва в медията, не бъдете лоши. Замислете се, че хората, когато се дътзат къра на хората, когато пишат информация и изразяват себе си и те за хора. Смисъл, и блогарите са хора. И блогарите има чувства. И блогарите всъщност се борят за нещо, и тяги бони. И с това бъдето добре, и не бъдето лошо. И с това е към да завръща. Това е е беже. Темата на кем са била интересна. Смисъл. В началото си получавала някакът хейт което би углам, за това си продължила и по-къзно си осъзнала това, в което говориш е важно и за това има хейт. В началото защото не се отказах. Аз ви се отказал. За все питам. Почтаме любвито. Отпочна даде мотивация, да продължаваш да блокаш. Защото за мен е блога, аз както казах, аз нюга не съм правила нежто, което да го започне и да го договориш. Винаги в живота ми почнам нещо, почнам следващо не... За мен е Бога ми, когато го започнах, че от това е точно стретия ми Бог. Аз това имах два други Бога, които ми Луга не видяха дали повече от два-три месяца стати. Аз исках да видат, дали аз сама могат да превъзмогна стебъси и да правя нещо в продължение на година 1970. Който да е постоянна и всъщност това им беше мотивацист. Дали аз могат да превъзмогна стебъси и това, което аз правя обитновенно, за да правя нещо, което искам да правя, щето блогърството в последствия се знаше, че нещо, което аз искам да правя на мен не харесва. Видимо, на мен не харесва да снима, харесвам да опработвам снимки, харесвам и да пиша. Аз искам да правя нещо, което на мен изполва с същастки, и както казвам, рекомдил, с парк с чой. Така че за това не завъкат. И да ста намалко подълголко. Аз искам да пъркорна ми е въпрос, искам да разкажа една интересна случай, като изпомина, че блогърите също са хора. Аз искам да кажа една интересна случай, когато че и хейтерите също са хора. Един звуча и преди година мисля, че въбяг чео в твитър някой от известните личности не се изполвам, коя не е в България, нападната от някакви хейтери постоянно, особено един, което е много активен, при което тя почва да му пише, какъде така, човече, човече, човече хейтерите са той и я куха малката. И в един момент се укажа, човече човек нестина много самотен, без работа, женамовска са въс нега, не знам си, хво не знам си, човече е, ако и да овольем на чувствата си, на ли по тола наче, и в един момент тя му помогна да си намеря работа, което са която че даже на косна било да стане бездумен, дори, и т.н. и т.н. и т.н. и тя му оправила живот, т.ч. обратва т Itu и пък почва да ходи да се карас хейтерите, че тя мила много готина, и че.... Не знам, как ще прозвучим. За мен е това да хейтиш просто е така, по-чакъст да хейтиш, това означава, че cryptocurrency. Виждал да и си пършто сува негативизъм. Просто той така што промози с... Допускно психологи, но някой хор, аз говоря от качеството си на човек бездолно му оважавам. Човек не е виждал хейт, докато не има ублок за майки и там не е пускал стати за и против кърменето. И за това, че чудеса съм виждал, но всеки че различа начинги възприяма. Някой хейтери може да са полезни даже. В целия хейт, което аз съм изява, има и коментари, които ме карат да се замисливам. Това е факт. Несечко трябва да се дисрегардвам като нещо, което не е така. Аз по-скоро говора за тези бути са... Ти ме хейтиш на личност на основа. В основа аз как изклезвам за избурите, които аз прави в своя живот. Безръцно не познаваш. За мен е това е нещо, което... В принципе не трябва да се прави. За мен е това е грозна ти. Мен да ме хейтиш персонално, безрък познаваш. Всюто който няма смисъл. Да, правда, че има смисъл. За мен е това да се хейти не изнанидвам, защо сливам място, че аз съм супер, защо слива със себе си. Това ще кажа, че нали ти си ужасен. Не е така. Аз се попълеризирах благо в началото. В началото ми благо беше наъглийски. Като се върда вългария, може да пиша наъглийски на Български. В момента пиша най-вече на Български. А попълеризирах във началото с рекламата и като се занимава в тогава с рекламата. То е с Google, Facebook, реклама. И ряно имам фестрайница, която на времето беше наогладна. В момента малка съм отдавила като дедей. И през дняя смисъл всеки, всеки инпост, тук ше в Facebook 30, Facebook 30, към някъде с рекламата, по-скоро си с рекламата. И правимо от аргидира на рекламата. Мисъл, в това си мисъл всеки по-скоро реклама, винаги си мисъл по-скоро реклама на аутория, който е тази, която налибирам, че ме че те в аналитик, си в... Отделява ли си специално внимание на това, да изглеждаш тази контакти и врызки, които даде по-моната изглежда на благо, или се започава от цялото в контента, това колко е качествено с мие са и са ме благо. Винаги си засочава, са сребо почава върху контента и върху местата, които аз казвам, но в реално в Борске, среди особено налий лайфстайл, в женски блогове, когато налия за Борските пиши на благорски в край събития, в край проекти, които сме имали с марки, много често в себе направили някото човек, няко от най-добре приятелки с благорки, с които съм се запознала по-криклог, с които с направили коллагорации, с които, аз съм писала за тях, те са писали за мене, така че, нали са нямали, са знаме, с кима, с неяте идея, за аз, така че тази бързка са тая, това е тя, хора също е полезно за мен, като благор, защото тях, на тях, на auditorия би за мене, моната auditorия би за тях. Отковори? Да. Какой е с тези протакт си изградила спонтанно, не е било, не е било нещо, което нали сега казвам, трябва, нали да направя коллагорация с някой, за да може, аз са бързки. Няма не са го приятелки. Смисъл, аз си моната auditorия, са ни само от най-следвените в Болгария и в България. Смисъл, аз си имам някъде малко, по-чета хиляди в Instagram, имам 5 хиляди и малко в Facebook, не само, с 30 хиляди човека, които ме следват, но пък съм с... Нали малко хора, които ме следват, нисне, защото ме следват, че човкаме харесват и не пишат, и си говори, и я си познавам по-чета, които си спорим, ни уга за мен не е било от цялото, съм най-чета, ни е в Болгария, и не ли да имам коллагорация с всичките марки на сахата. Не започнах дърбутова. Не са мега брацарите така. Там има ще... да. Захасам доста му и му. Ами... не. Мое процете по-скоро избирам се за поискомто пиша, да смисъл, както аз си съскамте, и просто включавите ме думи са такива, които смятам, че са чета. Смисъл не права нещо, което е за все невероятно тяхто обично приемен в това, за да мисъл, на мера статите, но всъщност това, коя, кой е кинали на мен, прави впечатление с мовата тематика. Смисъл, в момента, аз са освен за класса е започнат да пиши за минимализъм, кавсолен, гъдрогат кежа. Това ме влечае мене. Малко топорът в Огария, които пиши с такива нещо. Така, чето автоматично си излиза, когато пишиш на минимализъм, кимерно или кавсолен, гъдрогат, са едното на нибудь 10% привързан по ето, които излиза. Да? Някоги? Да, по питам, какви е биха? Ви ли вашите совети за някой, които изкър започнат с блоги, и когато си претъпнява едно такиво, са ще те, като това е щепночалото. Не ще е претъпния бих. Да го пишам на английски или на български. Ами, за виси, къде е реално от това много другата тема за английски и български. Защото в моя блог, когато бомикрирах, всичкият контент стане и българският контент. И я също назвиждам, че английски е всевърш съчтейно. Но и въпреки, че от дъргата вряде пиши не са на български. Ако, обаче много време това, които имате възможности на пища на диски и на български. Една е също това това топъл. Просто, защото взимате различна логитория, която бибио интересна това, която са къде. За темата, пак ще стирам ванина. Мойто тема такава такава, товато на мен не харесва визуално добре. И такава, която луна ли с фонта за шрифтове, цветове. Мога да си е кастомизираме. Въпреки, че не пак казам, муа блог не е. И муа много по-красиви блогови от муа. Муа е просто нещо, което аз мога да направи. Я съм се порива със свято видея и с тоториали, което си го направи такава, както на мен са е интересна. С това да видят, да се чуете просто... Съднете и го направете, и си където ще сте костоянно с това нещо. Но другото, което е имайте с тема. Имайте да се понема в начата някаква темачка, която ви интересне нищо на вибалено. Смисъл, нище на нещо, за което имате нени, е нещо, което ви харесва да пишете, защото и това, което аз научих, покрай блогване, е че няма как да го ставиш, да си умреем. Минемата година персонална история е, покрай работа за минък за гърци, и там реших, че няма да блогвам. Ще живе. Ще мисъл, ще съм нормален човек, което живе и няма да. Да. Чето до момента смисъл, нали са ръги това, че исказа съм по-споряна. Виде ги, когато нали си права където за месец има, където два блогпосна седмица, пет блогпосна месец, нали това ми е винаги нещо, което аз си мисля, когато живе в гърци, бе няма така, нали шехона плаша. Няма пише. И всъщност това, което ми направя, че много хора ми писаха, чето не пиша вече. Чето ние където не мога да го ставя, да го ставя да умрето тално, защото има шехора, които ни са ми писаха и чето не пиша, и сега даже бях на неносъпитие, където надпишся, където може да старя пита, че ще те ти не си писава от три месяца. Такава да, фактик така. Не си писава от три месяца. После съм снимки в Instagram. Но трябва, особен аз момента, в което пълно си тимат аудитория, хора където го читат. Те са свикне, не те имат нещо, тъчат, те имат новини уквати и чаква той, ако не може да се отели ресурсът, записането не за... И как че в динките в Instagram. Но да, това е по-скоро. Ресурси, време за записане, чето не е лесно. В смисъл, не е нещо, което просто казва, ще я да жда. Гарянша блогно така тако. И с ужасно много време, особено, в момента, в което аз применах, това си снимкита сама. Щето не... Ри първ начало, поз в снимки от най-различни интернет-ресурси. В момента, в което по-щета си снимкита сама, да имаш минимум 15 еминоти фотосесия с моя Instagram-съпроказ, за да мога да намерят две който те стават. Типо, трябва да се обработат, трябва да се напиши текст, така това така. Не... Не е най-лесно, който нещо, но пък се заслужавам. Благодаря вам, Нарва. Аз че им друго вопрос. Типо, по повод на... Това за което говорите с което. В праиме по-членение, честошно, като казва, а пиши с ми хората, или който... защо не пиши тя кантата, така не е ни странно чувството някакви не познати хора, да ти пишат и да изискват от тепния по-содържание. Знаеш, кое-то ми е по-тоначно? Кът ме видят флоя, като казва, че си педем. Я съм някакът, да. Така. И интроверта в мене е някакът, като казва, да са да са педюсти, но вих, нега ми сега какво. Това ме е по-странно. Иначе, не знам просто, на мен не пишат хора, с които сме си коментирали някакви неща. Разискът, при минул, мен имам много хора, които текето, ами пишат за теми, които неко не ма да седне да кажат, да раздравя, аз също като тепно не мога да си намера дрехи в коментар от долу. Мене пишат на лични са упочтения в Instagram или лични са упочтения в Facebook. И с му заспочвам, че хора ги познавам. Не ги познавам на живо. Ми съм е веревна. Мене пишат хора, които не изстинаме, че тя ме някакво връзка изградена, да като явно може би нестина, не изстина им лифсва това, че аз не бих да се изразявам в Instagram по трансфорта. Да, с много странно. Миска да запах. Ще изглътвам дома за закрива оптимизация там. Я нищо време специално не мога важна, защото по-белом е доста по-испирателен, и това да се е едини реш на первите страни, нещо толкова трудно пониже. Едно е човек, което знае предотваге си его, а друго е човек, което не знае. Вене ли той има време ушто? Согласно са. Ако са започна в 20-та година, тогава е много по-рестно, че на 20-та е мално и си его, и защото не изпирателен. Ето е много важно, я за това казах, че темите, които се пиша, глава на български, не знам, по-найма, не изпизира автоматично, магически с бърчата, че излиза тя си имам доста трафи по-пугал. Не знам, да ли излиза това, имам тези години съдържание, аз мисля, че имам когато хляда стати в блога на английски на блога. Остали до мен е това, което излиза до мен. Да. За човек, което сега поправи, тъкто съдържанието сега от предържение, когато не бяхте което се нарядиш в блога. Сега пи тръпи. Сега са сега, че има вопрос, като казвам, да иха това срещат някакът някакът по-найма, пише, че е с някакът на целност и между някакът по-найма, или беше по-сколова, си пиша, че изглеждаш, аха, аха, по-найма. По-сколова, беше я си пиша, искат да видя, който пиша, който направиш блог, и така да си пиша. Човекът изглеждаш, започнаха за един день, да ме читат, който за мен беше някакът на Лао. Лао ме. Това сега не было от това. Не, когато аз започнат в Нюва, не са мискала съм инфуенс. Смисляла се още не се възпрям като инфуенс. И мисля, че, не за мен, това, че аз не се възпрям като инфуенсът. И негов права заради продукти, които ми праштат, който ми колаборация, който им с марки, или негов права за комерсиалната целна вълвършта, в което въс момента е много адраптивно. Негов права го за това, че аз искам да пиша за нещата, които на мен не харесва, припиша и да изразявам се по начето, който дори да пъгледна Петрия назад виждам в момента, кога ми е много интересна. В момента с това е добра. Продължаваме от тази. Сега, като с помена, наличени сеймър за инфуенсъри, бих разказала най-интересна случика, която бе ще разказал ито хазарта, точно в тази тема, на ли как не е хубаво, човек да се зима новна сериозно, как и неги трябва да е стъпил на земята. Отива на село, да коси каревата малко, да си отдъхне на ли от... Постоянно да го дърпат хора и да раздава автографи, бих от далек, че се задава една баба с гнучето си, и бе че колкото повече се приближават, вършите ноте в търче с една химикалка и не мога дошло до тук и къде къде бе избегат на ток километра, на ли да се скрия, бе пак идвате тук с тие автографи, и такава бават къде автографи, и ние за тока да събираме. Така ще ли ги? Това като това бла, че всъщност... Саме съм норвно. Аз, мислина, вярвам, че не трябва да знам, хората не трябва да се вършим на сериозно. Я са на дявана реално, но това е не трябва да съм е супер великия човек, който дьор в упраща чанта и футта. Мислина, имам много по-други вазни работи въпочива. А какът някакът, начинта мотивира да вършим? Не мотивираме, това някака мотивация. За някой, това е щастие, што е по-стигното, по-дален начин. И това е неграда, която лице творява точно успех за тяк. Един от най-частливите моменти беше, когато едно от парите ми събития. Беше на Бран, в който е в Нолевчина, за Казметика. Страховна Казметика, но не изкъпът. И тени събраха на събитие. Тогава, тваме беше первото събитие, на което на Каня, на Лиза. Дравей, Петя, че си по-огър пишаш за някакви неща, там с които си мажеш вицето. Ела и Вишко Суча. И тогава ни дада по да си изберем продукти. По цели е им нарил всичко, за мен това беше... Няма такова щастия смисъл, няма някакви някакви да ми беше дава, но нищо бесплатно, што това спиша в интернет. Да, карата. Не е бошо. Но не трябва това да единствене е мотиватор. Не трябва единствене е мотиватор, че ще ми се опадат дада на марка. Или ще ми спратят кучия полно с неща. За мен, ако това единствената... Не тя, че това трябва, че по-тепералната задължение? На конфененция в Калифорния, ако не се лъжа, спързваме с дигиталния маркетинг и по-скоро влогърството и влогърството. Гарри Вайнерчук имаше лекция, при което изглежда един за тие малките влогъри, за които споминавам в началото, беше един сладур на 10-12 години. Който с парите си от закуски събирав и си купи в билет за да отиде при Гарри Вайнерчук и той да даде съвети, как да си оправи влогър. И снимав клипове и си интересувал дигитален маркетинг и така на това, но беше много яко. Гарри Вайнерчук имаше целта на тия. Той имаше много последователи. Той имаше цел. Какво последователи имаш? 12. Как ти е влогър? Той имаше по-могуна за първите последователи. За пътът 20. Трябва да пишеш за това, за това. И беше събрава по-светко конференцията, като с подълриха влогър, но беше много готвил. Това, което... когато миналата семница си говорих, с таломичници, много яко. В момента... целия разговор ми изгъл много. Назката пи да бъръщо искаш. Засто изгъл за да ми извести. Това беше отговора. Секи помяка в начин искат да изгъл. Секи искат да бъде... Чакъв да изгъл център на внимание? Да. Замето психологически. Това е така, както я става, когато няма да ни крестър в Едисипедия. Секи искат да изгъл център на внимание. Налисна според мен не може това да е единственът... единственът за муцел, това, когато направиш да се изгъл. Не знам според мен. Както пишеш, реално ки извагаща е бис. Смизна ки извагаща, което те волнува. Душата си изписваш. Това е другата тенденция в момента, че много в тези вогари, които са много големи, много следени. Не изжодо пишат книги, правят коллаборации с парки, продукти, да би брекламни кампания, така татка. Содържанието, което те са почват да правят, те е само рекламен. Смисъм и сега даже че е така... наскоро за... Еси бътън се казваше, е селоломтия в момента, издаде книга, не знам колко това за знаят. Много известно вългък. И гледането и започва да спадат в във YouTube, защото в момента, в които и видиш всички те в идея, които са нарядени там, почти в сякоят. Смисъв, тя няма са държание, което е органично, което е неинутично. Баланс е много труден, в тие моменти... А пък е много трудно някога да е при тебе, че кая-то здравеят в тези пари, което е мисълк. Смисълк. Довето я бъдя обов YouTube, на скоро някакъв по-видел, на някаква много известно вългък, която по-роди някакви видава политични причини, са изтрили канала с много, много, много записка райбери. Прикле пи тя качва клип, че което тя неприлича на себе си и разърявана. И такивам, само ли по-някъв начин, да направи са едно тепо на това, че ни са с това изтриване на този канал си навредили достън от това нещо. То е опасно по някакъв начин, ако се нямаш бакът. Това е. Да, не защото във момента в което си и по-някъв. На и повечето тези хора това е на работата, мисълките това, бра, аз блога мие му е хор. Смисъл, блога си ви права в съгодното време, аз няма си са бътени на телеси, пише като имам силу и мозок, да те не беше някакво. Може да направиш баланс в моменте в която си вълядат на риб, че си да гугай. Иместираш върху платформа, върху където нямаш права. И за това нямаш права. Нямаш права и не знаеш, когато ни момент може с това нещо да приклича и заради някакво приклича. Не, за това, че като си имаш блог, собствен върху прейски, твой си. Това нещо трябва си, когато те да правиш, какво си скаш и да изразяваш, какво си скаш. Можеш ли да пишеш за какво си пускаш или ма някаква критика са минавали пръс някакво нещо репорт системи. До сега никога не съм е репортвали за нищо. Да го ви побударя.