 Hola, bon dia! Què tal, l'ong? Com estàs? Molt bé. Aquí, com que la pandèmia és culpa dels joves, aquí hem tancat a cafeta. Vaja, vaja, doncs res. Jo ja sense més preamos perquè t'hem presentat, deixo la... de flor, que diuen els anglesos, i endavant. I moltes gràcies. Moltes gràcies. Bueno, per començar, m'encantaria estar allà, avui, i compartir, però he estat en contacte, per tant, estic fent quarantena preventiva, no es preocupeu, no tinc cap mena de síntoma, i res, us començaré parlant una mica de les xarxes socials que tenen, on té presència la Universitat Pumpeu-Fabra, i quina és aquesta percepció que tenen per part de l'alumnat, no? I he preparat aquí una presentació que sempre heu confirmat que es veu. Sí? Sí que es veu, sí. Perfecte. I, doncs res, l'he fet sobre la Pumpeu, o, o sigui, els perfils oficials i el principal, però és aplicable a totes les entitats i associacions que pot tenir dins d'aquesta. Llavors, per començar, em torno a presentar. Em dic Long Lee, i sóc creador continguts a les xarxes socials des de farar 4 anys. Quan ningú peia vídeos en català a internet, doncs, va aparèixer un xinès i reunir per allà dient que cardes per la vida, i, doncs, des de llavors, he començat a... Vaig començar a penjar contingut i vaig acabar ara mateix, doncs, on treballo és a Catalunya Ràdio, amb un programa d'adolescents i cat. Ara mateix estudio en... si ets empresarial i management, el Pumpeu, estic en el segon curs, però això vinc d'una altra carrera, de biotecnologia, i amb això ja vull començar a fer el primer incís sobre les xarxes socials, no? Quan jo vaig voler fer el canvi de carrera, no tenia ni idea del que anava la meva carrera. Llavors, jo vaig demanar informació i els únics portals que sortien disponibles són els convencionals, la pàgina web, on es veuen els crèdits, les assignatures, que s'apendrà cada assignatura, però, per exemple, no vaig trobar ningú que pogués explicar-me, des de dins, com havia estat l'experiència d'estudiar aquest grau, de cursar-lo, de què li havia servit, de què havia après, i, òbviament, aquest missatge era molt més... les frases que hi havien apuntades a la pàgina de Pumpeu eren merament institucionals i eren com objectives. Aprendràs això. No hi havien ningú comunicat-me. Llavors, el que vaig haver de fer és publicar una història a Instagram, preguntant si hi havia algú, i, llavors, una persona m'ha respondre dient que es trobava això i em va haver d'explicar l'ambient de la Pumpeu, etcètera, etcètera, etcètera. Amb això ja ho enllacaré més tard amb Instagram, perquè és una proposta que es pot fer des de les diferents facultats. I ara ja ho veureu. Per començar, no hi hagem quatre de les xarxes socials on té presència la Pumpeu, que són Instagram, Twitter, LinkedIn i Facebook. I Instagram, per començar, és la pàgina... bueno, la xarxa social on més utilitzem els joves per allieure i amistat. Nosaltres ens encanta veure els passius que seguim, els nostres amics que penjen, on van, què fan, les fotos que penjen, amb qui estan, etcètera. Ens agrada molt cotillejar a l'Instagram. Però tot i així també es consumeix molt de contingut. Contingut com, per exemple, nosaltres, si jo, per exemple, sé això de Pumpeu i m'agrada veure tot el que penja i estar al cas. Punts de favor que veig des de fora és que els publicacions, per començar, són bilingües. Això estava molt bé i que el primer sí en català, jo, com a parlar en català, i sent la Universitat Pumpeu Fabra, ja està bé que sigui en català, perquè també després us explicaré que he tingut algun problema amb la llengua, ja que hi ha cursos, hi ha hagut trimestres sencers on no he porçat ni una sola assignatura en català. I m'agrada molt, també, perquè és un perfil institucional, perquè també treu molt la part personal. Moltes vegades veiem com, per exemple, la de baix, aquesta foto de baix, però no Pumpeu Fabra divers, inclusive, assegura, aquest és un missatge molt institucional. Per una banda està molt bé, però per altra banda, per als consumidors que som nosaltres, la gent que veu l'Instagram, podem veure que és el típic que penjen les institucions, perquè és el Pride Month, però jo proposo una cosa diferent. Per exemple, per la jornada 25 de novembre, que era el dia internacional contra la violència masclista. Llavors, aquí hi ha una foto i ja transmet un missatge molt més personal. Si nosaltres haguéssim adaptat aquesta visió personal, aquesta foto, que ja transmet molt més que no, un missatge institucional, per exemple, Agafant, que forma més part del col·lectiu LGTBI, com per exemple una persona transsexual, i ens expliqués com se sent a dins de la Pumpeu, o que ens expliqués que a la Universitat Pumpeu Fabra hi ha lavabos inclusius i que ens expliqués com de segur és estar allà i que no hi ha ningú admiraments i que aquests valors que vol transmetre la Pumpeu no van més allà, si van molt més allà, perdó, d'una sola fotografia amb la bandera que no és inclusiva, segura i diversa, sinó que tindríem una persona que viu i està a dins de la Pumpeu que ens transmet això. Això ja arriba molt més a un públic i són diferents accions que es podrien dur a terme per arribar i connectar molt més amb el que vindrem sent els joves. Llavors, altres perfils, altres coses a millorar que he vist és que, per exemple, jo no sé quines associacions o quins altres perfils de la Pumpeu existeixen o n'he de recórrer si em passa qualsevol cosa. Jo tinc el primergi de ser home, però si jo a la Pumpeu patís algun tipus d'acusament per el fet de ser dona o formar part del col·lectiu, on hauria de demanar ajuda? Això des d'Instagram no es pot accedir. Sí que la web, òbviament, està tot ficat, però estem parlant de les xarxes socials, i el que jo recomano és que hauria d'haver-hi una sinergia entre les pàgines de les associacions de la Pumpeu perquè la gent sabés on anar. Un exemple que podríem fer és un destacat que són aquestes boletes, que són les històries de 24 hores, però queden permanents amb totes les diferents associacions que ofereix... Bueno, hi ha ajudes que ofereix la Pumpeu. Hi ha seguint beques, igualtat, terasmus, etcètera, etcètera. Incluso altres facultats. D'aquesta manera, tindríem les sinergies, i aprofitaríem el públic gran que té la Universitat de Pumpeu-Fabra, i les podríem repartir cap a l'Espanya i la gent podria trobar de forma molt més senzilla aquelles associacions o aquelles entitats dins d'aquesta institució que els hi puguin fer servir d'interès. No? Llavors, altres coses és... perdona, altres accions que podríem fer des de la Universitat és precisament augmentar la participació de la gent. Com veieu, aquí baix, veieu una captura, això és un anàlisi intern de l'Instagram de la Universitat Pumpeu-Fabra on podeu veure que l'engagement rate, és a dir, la participació dels seguidors amb els que acaben interactuant amb les publicacions és només d'un 2,1%, d'un 100 persones, només 2 interactuen amb el perfil d'Instagram i la mitjana de comentaris són 3,74, i 4 comentaris per publicació. Una de les feines que podríem fer, ja no parlo només de la Pumpeu, sinó de totes les altres entitats que conformen aquesta seria fer publicacions on demanéssim la interacció dels internautes, dels alumnes, per exemple. Que s'hagués fet parlar del Covid, agafar el mateix, aquest any ha sigut molt complicat, agafar diverses declaracions de com han viscut aquest any de la pandèmia a la Universitat i al final llençar una pregunta com us heu sentit vosaltres durant aquesta pandèmia i que per fil de comentaris convidés a la gent a comentar i explicar-nos coses, perquè quan la gent ens explica coses aprenem molt més i diferents punts de vista que nosaltres a vegades no veiem, perquè, per exemple, des de l'equip d'ocent, doncs durant aquestes classes on-line que han estat marcades per aquesta pandèmia ja ho hem pensat que ho han fet molt bé. O que tenen una metodologia que no volen canviar, que ara que sigui emprenen a pandèmia o que es neguin, fer una cosa tan senzilla com apretar un botoll amb l'excusa de estarem a mig de la pandèmia, què fareu? Estar a casa? Òbviament només estreu a casa, clar que seguireu la classe. Quan hi ha molts alumnes que, precisament per culpa de la pandèmia, això ha quedat afectada, la situació familiar, ja han sortit a treballar i potser no poden seguir les classes la hora que toca. Llavors, si nosaltres demanéssim opinió i féssim aquesta bústia que normalment es fa de forma convencional que és des de la pagina web, que hi ha teva queixa o el que sigui, que fos de forma oberta i la gent veiés com de la universitat respon i convida la gent a comentar des de les pròpies xarxes socials i no ve d'anar fins a la pàgina web com s'havia fet convencionalment, doncs serà molt més fàcil que tothom pugui dir el que opina, el que pensa i com ho han viscut i l'experiència de tothom. I això és una cosa que, per exemple, el hashtag foto-upf és una de les accions que també conviden, per exemple, no penjaríem una foto amb els teus Instagrams i ficaríem hashtag foto-upf perquè et diran que et tirarà cap a casa. Però el que sí que podríem obrir són preguntes obertes, qüestionaris, etcètera, facilitant-los pels alumnes i llavors el que aconseguiríem és que hi hagués més interacció, que hi haguessin més comentaris i, per tant, que l'Instagram de la Pumpeu deixés de ser un lloc merament institucional de precisament de participació i que fos més personal. Ha passat de ser una institució a parlar de les persones que la conformen amb el públic, o sigui, amb els alumnes. I això són algunes de les idees que se m'ocorreixen i no només des del perfil principal, sinó que ja us dic que són accions que es poden dur a terme des de totes les àrees i altres entitats. El Twitter. El Twitter és la xarxa social informativa que utilitzem als joves. Cada cop que ens volem realment queixar d'alguna cosa o buscar informació, normalment tots anem al Twitter. Quan veieu aquí hi ha una captura del 28 d'abril que de l'any passat que vaig dir, m'agrada el meu total de 0.5 de tots en català en aquest tercer trimestre. Jo queixant-me, i quan veieu la resposta va ser molt ràpida. Automàticament, es va fer un fred, i van fer un fil i una altra. I va ser molt ràpid. El fnec de la Pumpeu que és una associació provada per la Pumpeu que ens posa a disposició el formular i les lingüístiques. Com veieu, això és una cosa molt enriquidora perquè no estem parlant que el perfil de la Pumpeu s'ha encargat sinó que ha vingut una associació formada i no tan institucional per part dels alumnes. Jo no sabia ni que aquesta associació existia. Què podem fer, el mateix, donar a conèixer, donar a promocionar totes les institucions, que no sigui solamente la pàgina de la Pompeu. La gràcia està en extreure la major part de la informació que està escrita a la pàgina, perquè és molt impersonal, i traslladar-la de forma personal a totes les xarxes socials que tenim. I llavors, coses que trobem a faltar, per exemple, és informació bàsica de la Pompeu. Moltes vegades ens envien correus, estan penjades a l'aula global i tot, però per exemple, a Instagram i al Twitter es diuen coses. Llavors, aquestes informacions, com... L'exemple, com el Info Renfé, dient que l'R11 de direcció Girona va al 40 milions tard. No et sorprèn, però almenys saps que va tard, perquè ho veus allà. Llavors, ens agradaria, doncs, els alumnes, per crec, doncs, estar informats, mitjançant un sol clic. No ve de... Espavilar-nos, tenen compte que tenim les eines per facilitar-ho, perquè no ho fem, no? L'altre perfil és el Facebook. És una xarxa social amb poca presència joves, ja que, com deus saber, el món digital ha evolucionat de forma exponencial. La velocitat és increïble, com, en cosa de 4, 5 anys, una xarxa social passa a ser completament obsoleta. I ja està molt bé, perquè jo vaig entrar a investigar el Facebook de la Pumpeu, primera vegada que entraré al Facebook, segurament, en 4 o 5 anys. I la primera publicació que vaig veure és, tens 50 anys o més i vols estudiar a la universitat. I vaig anar a l'Instagram per veure si aquesta publicació també estava allà. I no hi era. En canvi, la major part de les altres publicacions, sí que eren repostejant el mateix que hi havia a l'Instagram. El que sí que no vaig acabar d'entendre és per què la major part de les publicacions que en Instagram estan a forma bilingüent, en Facebook, està completament només en castellà. I entenc que per la meva generació no és la principal font d'informació ni comunicació de la universitat, ni molt menys. Nosaltres, si tenim qualsevol cosa, no anirem al Facebook a buscar ajuda de Pumpeu. I sí que és veritat que per les persones que tenen 50 anys o més, potser sí. I després, el link que dins, és una plataforma professional i laboral. Aquesta plataforma, al principi, segurament, quan entres a la Pumpeu no li dones importància. Però, a mesura que va passant el temps, vas cercant més informació sobre la universitat en sí, no? Jo vaig entrar i vaig veure, doncs, que és interessant saber on treballen ara, per exemple, els exalumnes de la Pumpeu, quina és la formació... Llavors, al veure tota aquesta informació, i veure que no estava plasmada, per exemple, a Instagram, al Twitter o al Facebook, vaig dir, això d'aquí hi ha una oportunitat molt bèstia, no? Per exemple, agafant el dels alumnis i sí que estan, a vegades, fan hashtagalumniUPF i expliquen històries, però muntau peces audiovisuals de gent que ho feia jornades que vingués, que ho fan algunes assignatures, per exemple, que agafen antics alumnes i els porten a classes i fan masterclass. Això és molt enriquidor. Això és veure per què val la pena la Pumpeu. I a l'Inquedim tenim moltíssima informació, que es pot contestar i es pot agafar i aportar en altres xarxes socials, com podria ser l'Instagram o el Twitter, per exemple. Ja per acabar, el Tiktok. No hi ha presència de Pumpeu, el Tiktok, i és la xarxa social amb més presència de joves. És a dir, tenim una oportunitat des de la Pumpeu que no sabés fins ara, perquè hi ha els internautes més joves fins ara coneguts a la Enèdicital. Per tant, podem donar a conèixer la universitat d'una forma dinàmica i que no el quedi boomer, ara us explicaré el per què, i podran connectar i des de 20 joves ja podran tenir inputs de la Pumpeu, perquè això és molt important. I el bo del Tiktok és que no fa falta tenir molts seguidors, perquè els teus vídeos tinguin moltes reproduccions. Com veieu, la Universitat de Navarra té un perfil que no arriba ni a mil seguidors, però com veieu, el tercer vídeo té 40.000, 60.000 reproduccions. 40.000, 60.000 reproduccions. I, com veieu, no són Tiktoks de mirar la Pumpeu, són qualitat, els valors, no, no. És receta sana i ràpida per a estudiants, és increïble. És a dir, en aquest moment podem, per exemple, agafar estudiants a la Pumpeu i incentivar-los a crear contingut sota un hashtag o etiquetant a la Pumpeu i la Pumpeu pogués reciclar aquests vídeos i pujar-los en el perfil. S'ha mocut un que és, per exemple, un Tiktok que vaig veure abans de Nadal, dient, quan tots els teus amics estan enfeinats estudiant pels examens finals, però tu vas a la Pumpeu, a l'època de Nadal, no? I és així un toc humorístic fet precisament per joves i per joves que pots connectar i dir, ostres, mira, la Pumpeu funciona per trimestres i moltes vegades s'ha dit que això és un tostó, que és com fer tercer debat xiarat, que és estar en el secundari constant, però no té els seus avantatges tan bé. I per què no donar-les a conèixer? No? Diu, mira, els pringats a l'OB estan estudiant i nosaltres estem gaudint de les vacances i inflant-nos a torrons perquè ja hem acabat els examens, no? I això és, per exemple, un punt positiu i divertit que la gent pot conèixer. Que potser la gent no retindrà la informació de la Universitat Pumpeu Fabra, però sí que reconeixerà el dir, ostres, funciona per trimestres i això vol dir que tenim les vacances, tenim la setmana santa, etcètera, etcètera. Llavors, el contingut que s'ha de fer és contingut fresc, seguir tendències, però sobretot deixar amants de gent jove als propis alumnes que siguin capaços de comunicar. Perquè, com hem dit, les xarxes es tracta de connectar amb les altres persones. I jo crec que arribar un punt en què l'edat, o sigui, el públic objectiu del Tiktok està en una edat molt complicada en què, sobretot, no faran cas a la gent gran. Però si ve un xaval de 18 anys o 19, que acaba d'entrar a la Universitat i els explica com és compartir pis, com és viure a la resta de la Pompeu, com és anar per trimestres, com és fer seminaris, quin funcionalment fan i tot això, i donar conèixer a la Universitat amb un to humorístic i per a res institucional i molt proper, jo crec que és una oportunitat molt gran que tenim per desenvolupar-nos. I dins dels propis tiktoks podem donar conèixer. UPF, igualtat, com va el sistema de beques, com valeràs quins països es fan i tal. Hi ha moltíssimes oportunitats que es poden fer. O, per exemple, ex estudiants. L'aprofital contingut que he dit que, per exemple, als Instagrams de les diferents facultats, hi haguessin ex alumnes parlant de com els havia anat, la carrera, què havien après, què els havia agradat, què els havia desagradat... Doncs això, en un minut, també es pot traslladar el tiktok. I no és fer contingut nou, sinó que és merament reciclar-lo. I estaria molt xulo d'entrar al tiktok de la Pumpeu, i que hi hagués una sèrie que ara es poden agragar sèries que vol dir agrupar els vídeos en un arxiu, i que, per exemple, fos hashtag Experències UPF, i que hi hagués els ex alumnes explicant-ho, tot agrupat en una carpeta, i tu vas en aquesta carpeta, selecciones la carrera d'interès, i en un minut hi ha una persona que t'explica com han estat els quatre anys de carrera. I amb això és que se m'ocorren un milió d'oportunitats més. Tenim les coses més fàcils que mai. A un sol clic, domenar informació, fer publicitat per les xarxes, tot això és més econòmic i més senzill que mai, abans per fer publicitat avés de gastar, no sé quants diners, per publicitar-ho a la televisió, que s'hi fer pencartes, que s'hi donarà flyers, no, no. I ara, amb Instagram, tot és molt més senzill. Perdó, parlo d'Instagram i totes les xarxes socials, d'una conèixer acadèmies, d'una conèixer extrescolars, esport fopf, llengües, tot això, que sempre se'ns han dit, aneu a la web a buscar-ho. Ara mateix ho tenim tot més senzill, perquè anem a buscar, anem a fer el que els alumnes vagin als metods convencionals i vagin a complicar-se la vida quan ho podem tenir tot a la base del món sol clic. I això és que una mica el petit resum del que jo, com a alumna, he experienciat al cap de dos anys, i és que no trobem la informació que necessitem. Quan necessitem fer qualsevol cosa amb la secretaria, truquem, no ens agafen el telèfon, no hem d'anar allà en un dia, tampoc, després esperem, no sabem on hem d'anar, perquè també la distribució de pompeu és molt complicada, i més jo, que he estat literalment 4 mesos a la pompeu, ha esclatat una pandèmia, i porto un curs i mig. I ara em fan anar, per exemple, a la secretaria, per enviar un tràmit de la família nombrosa. Clar, tenim les coses més fàcils que mai, i tot i així ens volem complicar la vida i la informació i la comunicació per part de la pompeu segueix sent pels mesos convencionals. Jo crec que per part de la pompeu el que estaria bé és adaptar-se les necessitats dels i de les alumnes que conformen a la universitat per poder saber més d'ells. Si el que fem és que s'adaptin molt desvades, es cuiveixen per dir qualsevol cosa. Per exemple, les enquestes al final dels professorats, molt poca gent l'alfa. Però, en canvi, si incentivéssim la gent que ho haguéssim fet per la xarxa socials o el que fos, doncs seria molt més senzill, perquè, clar, t'ho estaries fent lleure i de cop et trobes bé, i el való professor, doncs vinga. Doncs fas un swipe-up, arribes a un formulari en plenes, i és molt més senzill que no pas anar a l'aula global, anar a la signatura, trobar l'apartat on es fa l'enquestes, etcètera, etcètera. Per tant, fomentar-los de les xarxes socials com a una comunicació entre l'alumnat i l'institució és bàsic. S'ho recorden 50.000 continguts per fer, i totes no són difícils de fer. I sobretot, ja us dic, la clau de tot és utilitzar persones per comunicar amb persones. Si nosaltres veiem una pàgina web, ho veiem molt institucional, ho veiem molt impersonal. Però la que hi ha una persona que se'ns adreça i llavors és molt millor. Ens arriba molt més que no pas un text escrit en una pàgina web o en una publicació. I bé, així és una mica el resum i perdoneu pel boom d'informació que s'ha anat del que vindria a ser en tot la perspectiva de l'alumnat que per l'apunteu a les xarxes socials. Si teniu qualsevol dubte, no pregunteu, així que estic aquí per alguna cosa. L'Ong, moltíssimes gràcies. Jo crec que hem parat molt l'orella. Ens ha remogut consciències. Crec que, de totes maneres que mantinc jo la feina, crec que tampoc no veig per allà la meva lliure de treball. Després del temps rapàs, que això és important, també. Sí que m'hauria apuntoritzat quatre coses, perquè clar, jo anava parlant de tot el que anaves dient. Si vols deixar de compartir la pantalla i et veiem més en garàcte. Ah, sí, perdona. I tant. Tema, no? Per exemple, a Instagram, que són milingües. Realment són trilingües, em serveix sempre als posts. Però el text, sí que potser els vídeos o els text que apareixen les fotos, sí que és només en català, o en castellà, o en anglès. El tema de les enquestes als professors, sí que ho posem, però no us arriba. Ho fem amb historis. I suposo que és la manera com estem publicant, que potser no ho veieu, potser falta que sigui més un estudiant que us ho digui. No ho sé, és el que... Les primeres reflexions que estic traient de la teva ponència. Això ens obliga ara a fer una reflexió profunda de tot el que ho fem. I una altra cosa que sí que vull comptear, perquè és un clàssic, clàssic, clàssic, que és el tema de la pàgina de Facebook. Facebook, les pàgines, hi ha una funció que és multidioma. I nosaltres des del setembre del 2017 publiquem tot, menys els vídeos, amb tres idiomes. I la gent veu el contingut amb l'idioma que té configurat el dispositiu. Potser si ho veus en castellà, potser el mòbil el tens en castellà. Perquè hauria de ser així. Però, bueno, és un idioma de facilitat. Si és veritat que els vídeos només pots publicar en un idioma i fem servir el idioma del vídeo, si és català, català, castellà o anglès. Però només això hi haurà quatre dades. Realment, moltíssimes gràcies, perquè ens ha agradat molt. M'ha encantat aquesta reflexió profunda. I sí que ara aprofitarem per si algú, aquí, tant a casa, com a aquí l'Auditori de la Poblana, ho tenen alguna pregunta per tu. Jo, de moment, ja en tinc una, que ens l'envia la Maria Parras del servei de biblioteca d'aquí de la Pumpeu. I ara et llegeixo. Has comentat que una manera de demanar participació a les xarxes és demanant la interacció a les mateixes xarxes. Des de la biblioteca, hem fet algunes crides a participar en accions concretes sense èxit. A què creus que has deigut? Uf, això és complicat, perquè nosaltres, els joves, quan veiem una cosa molt institucional, ens fa mandra. Ens mou molt la mandra. I si no hi ha un incentiu darrere... No parlo de diners, òbviament, sinó que... Si no hi ha una acció que ens convidi, a més, també us diré que els joves tampoc... Els de humanitat segur que llegeixen molt. Els de dret, també. Però jo crec que també té... És d'agut que aquesta acció no acaba de connectar amb els joves, perquè molts, molta, molta gent ha perdut l'hàbit de lectura. Entre els joves ja no es té. I, malauradament, doncs, quan tu fas una acció on el públic el que va dirigir cada cop és més reduït, la campanya no té èxit. Com més general és, òbviament, més gent arribarà i com més gent l'interessi, més gent participarà. Però si el públic objectiu fos una acció d'una endela biblioteca, només s'interessaran quatre o cinc persones molt més reduïda, que no pas si fas una cosa molt més general. Per tant, hauríem de buscar primer, doncs, quanta gent està disposada o interessada en participar en alguna cosa així abans d'allançar una... No sé, qualsevol campanya o concurs, o el que sigui. Moltes gràcies. Alguna pregunta aquí des de l'auditori? Hi ha alguna cosa que s'anima a fer? Una pregunta? Agafem el micro, un moment. Vull puntualitzar, també, que de les primeres de les coses que m'agradava més de la pumpeu, va ser la broma que va fer, el dia de sants innocents, de les cabres de la pumpeu. Allò va ser el millor. Les coses així són espectaculars. I us felicito, perquè de veritat, jo vaig penjar el vídeo dient, tu i jo estic orgullós d'anar a la pumpeu, perquè ens acaben de fotre una trolada increïble. Això va ser de veritat increïble. Moltes gràcies. Cada any la fem, com aquell, aquell va ser l'any que vam tenir més èxit, però sí, sí, bueno, un temps. El Gerard té una... Sí, l'any de la Bibliopiscina, el diposit de les aigües, feia bona piscina a dalt, també va funcionar molt bé. És una reflexió, de fet, quan parlaves d'implicar més els estudiants en la creació de continguts, jo crec que, no només nosaltres, a tothom, el tema de la pandèmia ens ha desmerxat totalment, i hem hagut d'acusar els esforços en altres coses. I, de fet, nosaltres teníem previst, sobretot amb Instagram, començar a fer takeovers. Amb estudiants. Tu creus que és una proposta que colleria? O ja està fora de... Ja no està de moda, ja hauríem de buscar alguna altra alternativa? Quina acció en concret, perdona? Takeovers a Instagram. És a dir, donar-li el perfil d'Instagram institucional a un estudiant durant una setmana, i que, durant aquella setmana pública és el nom de la universitat, el seu dia-a-dia, el campus, l'arreglència... De fet, això ho tenim a punt per començar el mes de març del 2020. Uau. Home, si està ben editat i enganxa, nosaltres hem fet, ja parlo des de l'adolescent, un projecte que és pisos d'estudiants, que ho ha petat. Hem fet dues temporades, i la primera temporada cada episodi té gairebé 100.000 reproduccions, un contícut en català. És molt la vida universitària. Moltíssim. És una cosa que atrau, perquè per la gent que està vivint ja la universitat, té interès per veure com s'organitzen els altres. I per la gent que encara no ha viscut la vida universitària, té interès de allò que sempre diu a no, si sempre es fes, que si ens ho passem superbé, serveis, etcètera, etcètera, etcètera. Tot això atrau moltíssim, perquè és el misteri, el salseig, i per això va funcionar molt pisos d'estudiants, que és una sèrie que podreu trobar al YouTube, i entendreu per què el fet que uns estudiants amb els cipats que ens ensenyen les habitacions poden generar 100.000 reproduccions, perquè la vida universitària agrada molt. Per tant, jo crec que és una idea que pot funcionar, que està ben editada, i si està ben feta, òbviament. Si hi ha un noi que, en una setmana de Pumpeu, aquí estic menjant uns macarrons precalentats, i la segona història és que aquí estic plorant a la mildeca de les aigües tot el percentatge de la gaire. Però, en canvi, si està fet, informat audiovisual, i cada dia hi ha un vídeo resum, per exemple, jo crec que trobaria molt més que no pas històries saltades. Serà molt bona vista, a nivell audiovisual. Molt bé, moltíssimes gràcies. Crec que ho haurem deixat aquí, i la única pretat de programa i la propera punent ha de té poca estona i de ser molt puntual. De veritat, doncs moltíssimes gràcies per la teva anàlisi a la profunditat de les xarxes. Jo crec que tots aquí hem pres molta nota, i això ens obliga a fer una reflexió molt profunda, i res, tenim en contacte. D'acord? I ens veiem a les xarxes. Perfecte, moltíssimes gràcies. Moltes gràcies per convidar-me.