 Man kan faktisk også sige rigtig, rigtig meget slutter på fire minutter. Ja, det er alligevel kunst, at formidle sin forskning på blot fire minutter. Og derfor er konsulenten og formidlingscoachen Bent Nørgård, der også kom på lidt af en opgave. Jeg synes, der er to udfordringer. Et er at lave en formidling, som er tro mod den forskning, de laver, samtidig også at gøre det spektakulære, der er interessant for et publikum, som ikke kender til det et forskningsvæt. Det synes jeg er en kæmpe udfordring. Det, der trænes til, er års forskerfejt, hvor syv forskere fra Aarhus Universitet foran et publikum skal dyste om at være bedst til at formidle deres forskning på fire minutter. En af de syv er biforskeren Kate Monk. Du har de her tics, altså, simpelthen, når du bliver lidt usikker. Og det bliver lidt usik, når vi er næsten på kanten til. Lidt sinert, lille bige. Ja, det har jeg også. Ja, og det vil vi af med. Altså, kan du følge mig? Den rolle skal du ikke give dig selv. Ja, jeg står selv i et forskere. Ja, du skal ikke stå sådan der som en bide at komme ind i. Altså, vel? Altså, du er p.o.d. studerende for helvedesid. Kate Monk forsker i, hvordan man genetisk bestemmer kønne hos Honningbier. Et tværdemne, der kræver fokus på både kroppensprå og indhold. Jeg har fået en masse ting, jeg skal tænke over, når jeg går ud og laver et fordrag. Og skal tænke over, hvad publikum tænker og hvor meget de ved i forvejen. Og hvordan jeg får dem til at forstå, hvad det egentlig handler om, det jeg går og laver. Og efter 2 gange og 40 minutter i stue med bendt nørgård, er der ved at være styre på både kropp og språ. Er det ikke det, der siger mig, at kigge message? Og bag den konklusion, der ligger der genetiklen. Og der vil jeg sige, at den laver en tid eller pladsen her med råde til at komme ind i. Den må vi bare accepte, at sådan er det. Og det kan virkelig være svært for en forskere at få et kompleks budskab ude på kun 4 minutter. Men det er jo en af de udfordringer, man bliver kastet ude i som forskere. Og det kan man jo lige så godt vende sig til. Så jeg tager det som en udfordring og prøver at have det sjovt med det. Og så hvor vi tager det derfra. Der er nogle forskere, der vil sige, at jeg kan ikke komme min forskning ned til 4 minutter. Hvad skal vi altså sige til dem? Jeg siger også nogle, der siger, at hvis man ikke kan det, så er det fint at styre på deres forskning. Jeg ved ikke, om det er ret. Men altså, selvfølgelig kan man ikke det. På en anden side kan man måske give folk en essens af, hvad det er, man forsker i. Og hvad det er, man optager af på de 4 minutter. Det var skønt at hjælpe dig, synes jeg. Det var skidt sjovt, fordi det trækker mig, når det er så vanskeligt. Fordi jeg vil også gerne selv forstå det.