 Jag är generalsekretär på NMC-Nattröket för Hållbart näringsliv. Vi är jätteglada för att vi får här idag. Jag ska lämna över till dig så får du också se välkommen. Ja, det är jättetevligt. Johan Kylansjärnet och jag vill också välkomna er hit, eftersom det faktiskt är våra lokaler här i Stockholm Environment Institute som vi finner er i nu. Det här är vårt gemensamma seminarierum som vi har. Jag ska bara väldigt kort säga att här i Stockholm sitter vi ungefär 80-tal personer och jobbar för SI. I dag är det ungefär 220 personer som sitter på nio kontor i sex länder runt om i världen. Ni har nöjet att få vara i vårt så kallad Headquarter och Stockholm Center. Det är jättetrevligt verkligen att se så många här. Ja, det har varit hårt trycka. Det har varit en väntelista dessutom. Ja, det är härligt. Ja, det ska bli. Tack, vi kommer att kalla upp det senare. Jag har sagt mitt namn med Lena Ander och det här är min branschkollega, det ska jag kalla det. Daniel Engström-Stensson som är programskip på miljöklimat på Foras. Och det här mötet håller vi tillsammans med Foras. Så vi kommer moderera tillsammans här. Jag vill bara berätta kort om NMC. NMC är ett nätverk som har funnit i över 21 år och vi har över 260 företag och organisationer i vårt nätverk. Och vi träffas ungefär 35 gånger per år. Och vi diskuterar nyheter, utmaningar och delar erfarenheter med varandra för att man jobbar med hållbarhetsfrågorna. Och om ni är intresserade av NMC så får ni gärna komma till mig efteråt eller till Lovisa, eller till Firi, och sitta bakom och så kan vi mer och mer om det. Vi har ett flertal möten nu under Q1 som vi redan börja planera in. Där vi bland annat kommer att träffa ABBS-VD och prata om hur man driver bolag hållbart. Vi kommer prata om kriskommunikation och vi kommer prata om Natural Capital Accounting. Med de orden skulle jag egentligen vilja bara prata kort om varför vi är här idag. Det har skett ett klimatmöte som varit väldigt långt och väldigt intressant. Och väldigt lyckat skulle jag dessutom vilja säga. Jag var också på plats där nere. Jag var inte med på handlingarna utan jag var med i näringslivsformerna så att säga. Fång upp det. Det var alltså under två veckor så pågick mötet och det var ungefär 45 000 stadschefer och företagsledare och investerare bland annat och akademin som var där. Och man pratade tydligen att man inte skulle gå över två grader småret. Nu höjde man ambitionen och sträver stället på att man inte skulle gå över 1,5 grader smålet. Avtalet är väldigt bra, har vi förstått. Men kritik har även riktats att det saknas tydliga skriverser hur det här ska landa. Hur vi ska gå vidare med avsalet. Ja och det är som jag bland annat kommer se fram mot att diskutera här i den här panel-diskussionen. För näringslivet behöver tydlighet. Vi behöver bland annat ett pris på koldioxid. Många, både investerare och företag, velatav. Vi behöver klaret om hur hav, natur och mångfald och även hur vi ska skata våra företag ska hanteras. Så det är lite det vi kommer gå in på som sagt. Vår ordning skulle jag vilja lämna över till Daniel? Ja, tack så mycket. Daniel som ställs som doktor, tack så mycket. Vi var också på plats. Vi hade också inte i förhandlingarna. Vi var i alla fall i närheten av förhandlingen och följde dem så gott vi kunde. Om ni är intresserade av vad vi rapporterade där från så har vi en site som heter klimatförhandling.se. Det är där vi har en guide till klimatförhandlingarna som är en guide till prisavtalet och vad som ska hända därefter. Vi ska få veta vad det faktiskt var som hände och hur man ska uttolka det här med hjälp av en panel. Det är en liten småningomgivde upp när jag ser ner Flemming som är klimatschef på ett sätt. Ansvarig för klimatpågård. Sen så är Johan Kylenstjärna som ni träffade alldeles nyss. Men först så ska jag be Fredrik Hannerts som är politisk sakkunnig på miljödepartementet. Och då en av Åsa Rom som är närmast en medarbetare och den som hela tiden gick bakom klimatministern. Och visade att vad hon skulle göra här näst. Ni såg kanske i programmet att Anna Lindstedt står uppställd. Men hon bide väl sviten av för många nattliga förhandlingar och har blivit skit. Så vi är jätteglad att Fredrik kunde komma hit istället. Välkommen. Jag vill bara flagga för att ni jättegärna får triktra. Hashtag NNC-nätverk. Och om ni har frågor i publiken, vi kommer ha en panelisk konsent. Men om ni har frågor så får ni prata högt och tydligt för att det här är mikrofonen. Och vi har som webbsändning också, med ungefär 50 personer som sitter och lyssnar på det här också. Och det spelas in efterallt. Då så, när Fabius klubbade. Fabius var alltså då den fransk utrikesministern som var ordförande för hela det här mötet. Så utbröt ju glädje i lokalen och också ganska mycket lättnad. Det kändes som att timmarna efter det var det väldigt många som gick med dit. Stegor och axlarna hade sjunkit ner lite jämma. Och alla var så oerhört nöjda med att det blev ett avtal. Ni minns alla Köpenhamn som ju för alltid kommer att bestiva som ett fjasko även om folk så här jäkta. Han säger, ja men så dåligt kanske den inte bara ändå. Men det här var ändå en mycket större framgång. Var den stora framgången det som står i avtalet? Eller att överhuvudtaget blev ett avtal? Jag tror inte att vi helt kan skiljer på dem. Jag tror att det är kombinationen. Kombinationen av att vi faktiskt har fått till slut efter alla de här året. Åren ett avtal som samlar och binder alla länder till ett mer besköst klimatarbete. Det i kombination med alla mer detaljerade skrivningar i avtalet är det som gör det här tillräckligt starkt. Alla efter den där klubban var väldigt glada och väldigt nöjda. Det här var ju ett möte till skillnad från många andra möten där vi samarbetade i betydligt högre grann. Det är också trottningsfullt tecken för framtiden att det här blir något som alla länder kan ställa sig bakom och samarbeta. Vad är det om du skulle välja ut några saker som kanske allt är viktig till det som står i avtalet? Från våra sida, från svensk sida så tycker vi nog att det allra viktigaste i det här är den översynen som alla länder ska göra vart femte år. Det beror ju på att ambitionen hittills är alldeles för låg. Det beror ju på runt tre grader i de bidragen som har lagt på bordet. Men nu ska vi ner till långt under två grader och sikta på en halv grad. Givet att vi redan är över en grad så stärker det här utmaningen betydande. Då måste vi få på plats de här återkommande cyklerna där vi lägger nya bidrag upp på bordet. Då är det alltså att alla länder vart femte år ska rapportera in en ny klimatplan eller nya utsläppsmål. Och de ska också vara, som det står, progression. Jag vet inte exakt vad ni har för kanslissvenskar för att översätta det. Men en skärvaktning av målen vart femte år är tanken. Ja, länderna, det är tänkt att man får inte backa från sina ambitioner som man haft sen tidigare. Utan övertidigt ska man öka bidragen. Och då också utifrån en gemensam analys av de långsiktiga klimatmålen två och en och en halv grad. Nu innebär för länderna kollektivt och individuellt så att vi ska kunna titta på vad olika länder faktiskt gör. Du sa alldeles i början här att vi har ett avtal som bingde länderna. Vad är det länderna buntnar till att göra? Är det just den här inrapporteringen? Länderna är nu de som går in i avtalet. Vi vet ännu inte hur många som kommer att göra det, utan nu börjar det en process när vi från svenska sidan ska gå till riksdagen och få stöd för en ratificering. I Sverige kommer det nog inte att vara något större problem, men det behöver ske i alla länder. Och när tillräckligt många länder har gått in och ratificerat så kan det här avtalet trädda i kraft. Och de som är med avtal, de binds till allting som står i avtalet. Det går inte att plocka delar här, vilket också var en viktig diskussion under mötet för er. Ska det gå plocka delar eller ska det inte göra? Nej, det går inte att plocka delar utan alla binds till allting. Det innebär att vi binds till att stärka vårt klimatarbete. Vi binds också till att bidra med olika typer av stöd i form av finansiering. Kapacitetsuppbyggnad bidrar till att sprida teknik framför allt till utvecklingsländer. Vi binds till att rapportera alla våra utsläpp på ett transparent sätt och redogöra på ett tydligt och transparent sätt. Vad vi gör för att stärka vårt läb. Och det där just som du nämnde, mätningen och rapporteringen, det har varit en återkommande fråga. Om man säger om man lite stävigt säger OSID-länderna eller rika länderna. Har du haft de här kraverna som ska mäta och rapportera? Återkommande medan det blir stora delar av övriga världen inte har funnits såna krav. Är det nu så att alla länder har samma krav på att mäta och rapportera sina utsläpp? Ja, man kan säga att vi för första gången har fått skrivningar som innebär att alla ska röra sig mot samma krav. I slutändan kommer samma krav ställas på alla. Men några länder får en större flexibilitet i början att anpassa sig till det här systemet. Och det här är en del av avtalet som inte alltid känns så där jättesäksigt men som är så otroligt viktigt. Och tittar vi bakåt så ser vi att historiska data från många länder är otroligt bristfälliga. Och vi hade en situation här bara för en eller två månader sen när Kina till exempel var tvungna att revidera sina utsläppstater ganska ordentligt. Så att få den här tydligheten och transparensen i ett gemensamt system har varit jätteviktigt. Vad befinner sig kydenarget i den här flexibiliteten? Vet man det igen? Nu kommer vi på tydliga utsläppstater från Kina. Allt tyder på att det här kommer resultera tydligare utsläppstater från Kina. De är inte ett av de länderna som kommer få de stora flexibiliteten utan det rör de minst utvecklade länderna. Men alla länder som ännu inte är inne i det här systemet kommer få viss tid att anpassa sig. Du har ju varit med i de här förhandlingarna under lång tid i lite olika positioner och kapacitet. Om man bara jämför förhandlingsmötet jämfört med tidigare år och kanske jämfört med Köpenhamn. Finns det något att säga där du ler? Ja, det finns mycket att prata om där. Men jag har varit med i den här processen sen Bali-mötet 2007. Hela vägen sen dess och till ganska nyligen så har de här förhandlingarna karakteriserats av ganska djupa sprickor. Vi har träffats återkommande och möten har rapporterats kring långa långdragen av procedurefrågor. Ett sätt att dels ta ut på tider men också att försöka betona sina egna frågor. Och många av djuptsvåra frågor. Men skillnaden som vi har sett från köpenhamnens mötet och inför Paris är en betydligt större förståelse av de enorma utmaningarna vi står inför. Och en förståelse av att alla faktiskt måste bidra. Det går inte längre att göra den stora uppdelningen som vi har haft mellan utvecklade länder som har åtaganden. Utvecklingsländer som inte har åtagandet. Vi måste alla bidra. Och nu hade vi inget för Paris-mötet och hade vi 190 nästan bidrag från länder. Och det är i USA en enorm skillnad mot allting vi har sett tidigare. Eftersom du låter ganska nöjd när du bestriver av förhållet och många andra har varit. Det är trots allt en förhandling som misstänker att Sverige och EU fick kompromissa på en del saker. Är det någonting som du särskilt fördyftar på gammalt. Det här trev vi men vi fick inte genom det. Vi var tvungen att kompromissa om just den här delen. Vi är väldigt nöjda med avtalet utifrån de förväntningarna vi hade inför mötet. Det här blev ett bättre resultat än vad vi trodde när vi åkte till Paris. Men det är ju trots allt så att vi ligger väldigt långt ifrån där vi behöver vara för att vara på väg till 2 eller 1,5 grad. Allt arbete kvar står kan man säga. Det här är bara ramen. Från vår sida hade vi hellre velat se i grunden ett system som var mer regelbaserat. Lite mer kliotolikt. Det var tydligt vilka regler som gäller. Det var tydligt hur mycket olika länder ska göra. Att gå till den här modellen var väl i grunden inte någonting egentligen som vi hade önskat. Men det var ju en eftergift som vi gjorde för ganska länge sen. Väldigt länge sen. Men just kring åtagaren tydlighet kring regelverket. Där kan man väl vara... Det här avtalet saknar också konkreta målsättningar vad gäller utsläppsredaktioner, kollektiva saker. Nu står det att man globalt ska se till ett andra helft så ska det vara en balans mellan utsläpp och sänka. Vad betyder det egentligen? Det betyder att vi senast någon gång mellan 2050 och år 2100 ska ha netto-null utsläpp. Summan ska bli noll, minst noll mellan det vi släpper ut och det som tas upp. Och det är ju ganska fluffigt. Vi hade velat se ett tydligt mål till 2050. Som säger så här mycket ska vi reducera tillsammans. Nu ska jag en på er och sen ska Lena få komma in upp. Du var inne just på det här med att ni hade velat se kanske lite mer strikta regler. Så som det var i kiosk-kollet och det kan man väl säga då bara som information. De här bidragen som länderna får lämna in, de kan ju i stort sett se ut hur som helst man. Man kan bestämma vilket fas om man... Paris, diskussioner utvecklas under Parismötet. Särskilt diskussionen om målet och formuleringar kring 1,5 grad. Ingen tror jag när vi kom till Paris trodde att vi skulle få en sådan formulering som fick utan. Där flyttas i länder ordentligt under själva mötet. Och det tyder verkligen på den här samarbetsviljan som var under mötet. Nu gäller det som sagt att länderna konkretiserade hela i handlingsplaner. Och det skulle jag bland annat i Sverige göra här i morgon, har jag förstått. Vilka höra. I morgon? Förstan var det i alla fall. Ja, det kommer nog ta längre tiden så att först sätta ner foten kring vad det här betyder för svensk del. Men en sån jätteviktig process som är igång, det är det som kallas miljömålsberedningen. De har möttet i morgon, det kan vara det du syftar på. Där kommer de som uppdrag att diskutera långsiktiga mål för svensk del. Och att presentera ett robustare uppföljningssystem för svensk klimat och politik. Men ja, annars så tror jag att det satt igång redan igår i diskussioner i regeringskansliet. Och hoppas jag på era företag och i städer och kommuner i Sverige. Vad betyder det här för oss? För nu behöver alla stärka upp sitt arbete. Jag tycker vi bjuder upp de andra personerna här. Maria Sundner, Flenn Pleming, ansvarig för energi och klimat på svensk näringsliv. Och Johan Kylje-Sjärna, exektor direkt på Stockmanivarministeriet. Så fort till diskussionen. Har ni någonting du verkligen ville tillägga av de frågorna vi pratar om här och nu? För du kommer därna också under morgondagen. Jag sitter ju som svensk näringslivs sak, kunnig i miljömålsberedningen kan jag då tillägga. Jag har jobbat på ett tag faktiskt i miljömålsberedningen så det är ju inte nytt. Jag var ju på plats i Paris under andra veckan här och det jag upplevde som jag tyckte var otroligt positivt. Det var ju näringslivets engagemang. Och att det samlade globala näringslivet faktiskt. I alla fall i mitt tycker för första gången var lite samlade i att man faktiskt ville ha ett resultat. Man ville gå framåt och det fanns en väldigt positiv kraft i näringslivet. Och jag har varit på två kopp tidigare. Och då har det inte alls varit samma samsyn kring det här globalt. Och jag kände att även de länder som kanske tycker att det är ganska bekvämt. Att fortfarande leva i en regime där man inte har några krav på klimat. Även då minns så att nu är det faktiskt dags att komma fram till ett globalt avtal. Så det var ett pressmeddelande från den här focal point för näringslivet där som jag tyckte var väldigt talande. Där är det han som är ordförande för ICC som internationella handelskammande globalt. Så att we're here, we're involved and we're in it for the long haul. Det tyckte jag var ganska talande. Vi tänker faktiskt bidra till den här processen framåt. Så det skulle jag mycket vilja tillägga till det här. Att det var en jättestarkt livkraft. Det som kanske näringslivet blev lite besvikna över. I den här avtalstexten som nu finns, the Paris Agreement, så nämns ju inte näringslivet överhuvudtaget. Och vi försökte, vid flertaligt tillfällen faktiskt lyfta det här. Att näringslivet är en jätteviktig part i arbetet framåt. Det kanske är en symbolfråga men jag tror ändå att det här hade varit viktigt för näringslivet att finnas omnämnda i det här avtalet som är viktig part. Man nämner indigenous people and children and women's rights and mother earth och allt möjligt. Men näringslivet har man valt att utesluta det här. Det kunde vi intressant att höra om. Fredrik har en kommentar kring vilka motsattes egentligen. Att man faktiskt skulle lyfta näringslivet. För när man lyssnar på efter diskussionen så pekar ju nästan alla på att det är näringslivet som ska lösa det här. Näringslivet ska hända närningarna ska komma. Så det vore intressant att höra varför det blev så. Och hur ser man näringslivets roll framåt. Men det kanske kan inte komma till det diskussion. Eller du får gärna komma till det. Jag kan bara hålla med om det det säger. Det är ju väldigt märkligt att näringslivet inte ger så någon tydlig skrivning. Sen har näringslivet en helt central roll att genomföra. Det fanns motsättningar som jag vinner på tidigare. Ideologiska motsättningar från några länder. Att ta upp den typen av text i det här. Jag hörde riktas att Venezuela var ett land som inte tycker om näringsliv. Och de ville inte nämna dem. Det var ny regering. Precis som en ny regering. Det kanske hade gått bättre då när man hade fått en ny instruktion. Inget tydlighet för näringslivets håll i avtalet finns. Det här räknar vi med att de ska göra det. Nej, det hade jag inte förväntat om att det skulle stå här heller. Men snarast att man kanske hade erkänt att näringslivet kommer vara jätteviktig part. För framtiden och någon som ska finnas med i dialogen framåt. Jag förväntade mig att det kommer vara så ändå. Så jag är egentligen inte så orolig. Men det var just där nere på plats så blev det en lite viktig symbolfråga för näringslivet. Tyvärr så kom jag inte det med. Det finns ju det här andra delen som är så att säga koppeslutet. Där finns ju lite skrivningar kring private sector och investerare och så vidare. Där kom det ju med men inte själva Paris Agreement. Johan har du funderat på det? Jag tycker det var jättebra sammanfattningar. Jag kan nog tycka att det var ganska viktigt. Det kan vara intressant om en diskussion med Fredrik och mig. Men jag tycker på det här sättet var ganska viktigt att man faktiskt tog ett ganska ordentiskt steg bort från Kyoto-protokollets sätt. Att vi handlar om de här frågorna. Från mitt perspektiv är det inte. Det kan ju låta lite konstigt lika orolig för att man inte har de här typen av skrivningar. Vad olika länder ska faktiskt bindas och göra. Eller exakt hur mycket man måste skära ner på utsläppen till vissa dator. Därför att på ett sätt och det är däremot väldigt viktigt i det här Paris-avtalet. Så refererar man ju också typiskt i CEC ganska tydligt. Man kan ju tolka det här på olika sätt. Jag tolkar det ändå som att den politiska processen ändå säger att vetenskapen säger klart och tydligt vad ni behöver göra. Vi behöver sedan inte förhandla i en text om de procentsatserna och få in det. Man refererar helt eget till den vetenskapliga grundrapporten och det är FNs klimatpanel. Det som är ganska intressant är att man har sagt det här med en och en halv grad. Det är ju inte ett satt mål utan en ambition. Man måste röra sig mot oss vidare. Däremot har vi ett IPCC uppdragat fram till 2018 faktiskt. Ta fram vad det betyder då i så fall. Det tycker jag är enormt ambitiöst. Istället för att gå in och börja skriva de procentsatser och säga att vi måste öka ambitionen. Nu behöver IPCC titta på vad det skulle komma innebära. Det är på något sätt ansvarsfullt att göra på det sättet. Man låser sig alltså inte vid specifika procentsatser just nu. Utan man säger bara klart och tydligt att det är att vi har ett ansvar att leva upp till vad vetenskapen faktiskt talar om för oss att vi behöver göra. Sen så tror jag ju precis som du också säger Fredrik att det är väldigt bra med den här nationella planerna. Trots allt att vi har hamnat därför att det betyder att alla länder ändå finns med. Det här är ju det som har varit absolut viktigast och man ser avtalet som du tyckte på. Det är ju att man har någon däntlig utvärderings uppföljningsmekanism. För att verkligen se till att man kan driva den här processen och arbetet framåt. Och det tror jag är helt avgörande för annars hade inte det nya systemet fungerat. Annars hade det varit verkligen alldeles förlöst i kanterna. Jag tycker ändå att det finns en väldigt tydlig ambitionsnivå i det här avtalet. Och man har liksom genom att man kopplar på IPCC, genom att man har den här tydliga uppföljningsmekanismen. Ändå fått fram ett avtal som är minst lika stark som Kyoto kan tycka. Det är intressant här med företag. Vi kommer tillbaka till det. Jag har en hel del punkter som jag tror kommer vara viktiga för näringslivet man tänker framåt. Men det finns ändå två delar. Det ena är att det kommer vara en stor utmaning att nu också få ner det här till alla små och medelstora företag. Därför att i Paris ser de stora företagen där så att säga. De som på något sätt alltid finns med i de här processerna. Och det är jätteviktigt. Det är stora globala företag. Men om man inte får ner de små och medelstora företagen runt om i världen. Och om Sverige till Indien var 17 när den kan vara någonstans. Då blir det väldigt svårt att genomföra det här. Och där tror jag inte minst företagen. De stora företaget spelar en väldigt viktig roll. Därför att de är ju ofta liksom oanför alla de små och medelstora företagen. Så att näringslivet har ett stort ansvar faktiskt i sig själv att implementera det här avtalet. Det är inte bara så att man sitter och ska titta på regeringar. Näringslivet som Sverige ska ta fram en strategi skulle jag förvänta mig att stora företag och faktiskt näringslivet i stort också tar fram en tydlig strategi för vad det här kan komma in. Vad man måste göra. Hur man måste agera som en viktig aktör i samhället. Inte bara som ett enskilt bolag. Och där måste jag säga att jag har väldigt höga förväntningar på till exempel svensk näringsliv. Som är en bransch ändå till och med paraplyorganisationen för alla svenska företag. Ska man kasta in en lite bransch fakta så kan man säga att ofta så brukar företagen vara kanske relativt hårt drivande. Men inte alltid kanske de här paraplyorganisationen. Nu hörde vi att inte enskilda hand ska vara bra. Men det här skulle jag nog gärna vilja se att man väldigt tydligt går ut från svensk näringsliv. Det här avtalet är väldigt viktigt för oss. Det här ska vi ta till oss och vi kommer ta fram en mycket tydlig strategi. Så du kanske blir chef. Maria, kommer ni ut med det här tydligt? Ja, men jag ser självfört att näringslivet har en jätteviktig roll. Både vi som paraplyorganisation precis som du säger. Men också alla enskilda företag. Bara som en liten anekdot som kopplat till det här. Vi gjorde en enkänt här företag som bland små och medelstora företag. 600 här i Sverige. Och frågade vad är det som framförallt driver deras miljöarbete. Och de hade ett antal alternativ att svara. Och det som faktiskt driver dem mest är kundkrav. Och det är ju så näringslivet hänger ihop väldigt mycket genom de här kedjorna mellan kundleverantör. Så kundkrav, imagefrågor är ju några av de absolut viktigaste delarna i det här. Lagkrav kommer faktiskt först på fjärdeplats i det här. Eget engagemang klassade dem som högre än lagkrav. Så det är värt att fundera över. Vad är det som driver företag att faktiskt satsa på den här frågan? Men jag ska ta till mig det där med att vi kanske kan prata mer om det sen Johan. Absolut. Jag ser ett konsultuppdrag till dig. Men de stora företagen kan ju faktiskt påverka de mindre företagen. Speciellt när vi pratar business to business här. Absolut. Det som företag ofta upplever är ju tyvärr det att det finns kanske önska mål och vilja att gå längre. Men sen är det svårt att ta betalt. Det är den mån där det kostar mer. Och den biten är ju den svåraste att lösa. Det är så kräver det fortfarande mycket innovation och utveckling för att få ner kostnader för kanske mer klimatsmarta lösningar. Men sen vill det ju också till att man på något sätt är beredd att ta den här extra kostnaden. Exempelvis är det ju inte någon som än så länge i världen är beredd att betala mer för kanske gröntstål som är producerat på ett mer klimateffektivt sätt. Men det kanske kommer med hjälp av det här avtalet så ser jag ju ändå att världen kanske går i en riktning där man beredde sig till det här. Och då kommer man inte tillbaka till det här som du nämnde med ett pris på koldioxid. Globalt vore ju det allra bästa för då skulle man ju prisa in det här i produkter och i de tjänster som levereras. Så det tror jag fortfarande att vi ska ha som långsiktig målsättning att vi har ett globalt pris på koldioxid. Och för det börjar många banker som vi har gjort bland annat. Vi gör in klasseklunder när det kommer att väckas sedan hit. Så inte hit hit men till oss. Och diskuterar även det. Men det där var ju ett tydligt prognos att vi tror inte att vi kommer att få det vid klimatmötet. Men tror ni att det är möjligt och så fall när? Det som vi bara säger är näringslivsperspektiv. Det som vi bevakade verkligen i det här avtalet förutom att det skulle finnas bra uppföljningsprocesser och så vidare. Det var ju att man inte skulle lägga några hinder i vägen för att på sikt knyta ihop utsläppsrättsmarknader och för att sätta pris på koldioxid. Och det tycker jag inte heller att det här avtalet gör. Utan att man säger att det är upp till länder och regioner att skapa den typen av samarbete. Men det är inte heller så att man pekar på att det är lösningen på något sedan här. Jag tror att det är ganska långt fram i tiden att få ett mer globalt pris. Men det är ju samtidigt positivt att... Jag tror det är så mycket som hälften av de nationella åtagandena pekar ju på någon slags prisättning. Och det är ju väldigt positivt faktiskt. Men där måste man ju söver också. Det är ju knepigt därför att jag vet ju att även i Sverige nu så är ju koldioxidskattar faktiskt utmanande under EU-lagtidning och sådana saker. Så som alltid med de här systemen så krävs det ganska stora förändringar också i omvärlden. Det är svårt för Sverige att behålla koldioxidskattar till exempel. Och det är knepigt i dagens läge. Och där tycker jag att det visar på en jätteviktig fråga som i Sverige, historiskt har varit ganska duptiga på. I alla fall att diskutera är svårare att kanske implementera trots allt. Och det är ju det här med policy-coherens då. Och där tror jag att det kommer bli väldigt viktigt inom just arbete med klimatfrågan, att det handlar... Och det är... Man kan säga så här tycker jag krast. Nu har jag ju åsat om sådana miljödepartementer gjortsitta. De har ju gjortsitta arbete. De har sett till att de har fått tillsammans med alla andra miljöminister i världen ett klimatavtal. Men nu är det ju alla andra som måste ta till sig det här. För det är inte miljölagstiftningen och det är inte miljödepartementet som nu kan liksom implementera lösningarna. Utan det är ju näringspolitiken och jordbrukspolitiken och energipolitiken och transportpolitiken. Näringsdepart... Eller vad heter det, miljödepartementet? Det är ju bara avfallshinken i samhället. Det är väl alltså... De får ta hand om vad andra politikområden misslyckas med när det gäller de här frågorna. Och där måste nu den här bollen studsa upp igen. Så att man ska inte sitta nu och vänta tycker jag på att åsarom som ska komma med spännande uttalande om vad som ska förändras i Sverige. Utan nu måste ju de andra departementen i Sverige och internationell ta till sig det här. Hur kommer det här påverka handelspolitiken? Hur kommer det påverka investeringsmöjligheter i samhället? Det är massor av sådana frågor och skattepolitiken. Och det är ju faktiskt inte åsarom som bestämmer skattepolitiken heller. Utan det är någon annan någonstans i Sverige som gör det. Det är lugnt och skönt att komma ner departementen. Nej, men de måste ligga på. Nej, men någonstans är väl vår viktigast uppgift att se till att andra departement och andra aktörer gör det de borde göra. Alltså integrera miljö och klimatfrågorna i sina verksamheter. Så absolut, jag håller helt med. Men sen ligger det ju på vårt bord att driva fram processerna om långsiktiga mål och ett ramverk för det. Är det inte så att inte vi ligger på kring de andra frågorna? Så tar det väldigt lång tid så kan jag säga. Frågan är hur kommer ni ligga på näringslivet? Eller kommer ni förvänta dig att vi ska agera nu? Eller kommer ni hjälpa oss på vägen med piska eller morot? Vad tror du kommer att hända nu för något? Ja, det blir både piskor och morot, tror jag. Morot är också det man slår. Ett initiativ som vi tog här inför Paris som vi kommer fortsätta här är initiativet Fossilfritt Sverige. Där vi fick ett stort stöd. När jag åkte i Paris tror jag att det var 125 aktörer då både företag och städde och kommuner i Sverige som hade gått in i Fossilfritt. Det är initiativet fortfarande öppet och vi hoppas att fler går in i det. Vi ser det som en viktig plattform framåt för att ha en dialog med städde, kommuner och företag kring hur Sverige ska ställa om och bli Fossilfritt. Där kommer vi ha en del samtal. Men det blir viktigt att alla aktörer bidrar här. I och med lantrycket ute i vårt nätverk här så jag tror en del av det. Vad känns det här en snyggt klipp? Inte en? Nej. Jag kan väl gärna förklara för det. Det här är naturligtvis den utmaning som Snarengsliv besvarar historien för. Globala avtalet har varit jätteviktigt för oss att få till. Därför att vi ser att det här bananvägen för är att man börjar ställa likartade krav på näringsliv över hela världen. Och att det blir någon slags konvergens mot ett lågkårl som helger i alla delar av världen. För det vi upplever i Europa, framför allt om man tar det europeiska planet, är att Europa har en strukturerad klimapolitik som har satt pris på koldioxid. Man kan åsikta de prisnivå och så vidare. Men för vissa av de företag som ingår i den här sätten så börjar det bli ganska kännbart. Är du stålproducent till exempel? Och du har inte särskilt många alternativ för hur du ska producera ditt stål utan att släppa ut koldioxidutsläpp. Och du själv möter en kostnad för koldioxid medans dina kinesiska konkurrenter inte gör det. Då är det jättesvårt att vara konkurrenskraftig. Det spelar ingen roll att den svenska stålproduktionen är bland den klimateffektivaste i världen. Därför att det går inte att konkurrera på de villkor. Och det här gör ju att transnäringsliv då som organisation. När det börjar kombinera till att börja diskutera den svenska politiken så är det ju oerhört viktigt att vi hela tiden ser att det finns en bra balans i den och att vi klarar av att vara konkurrenskraftiga men samtidigt ändå driva i en klimateffektiv riktning. Och sen måste man ju också ha en väldig respekt för att det ser otroligt olika ut i näringslivet. Jag brukar prata om det. För vissa är det jättelätt. De kan skriva på ett fossilfritt initiativ hur enkelt som helst medans för stålindustrin som faktiskt i dag inte ser något alternativ så kan de inte göra det. Därför att de vet inte hur de skulle kunna uppnå det här och hur det tagit. De kan ha någon långsiktig ambition. Men det beror ju helt på hur man definierar det här initiativet, tempot och så vidare. Och det gör väl att vi som svensk näringsliv har varit lite svårt eftersom vi är en paraply-organisation för 50 medlemsorganisationer. Men vi har flera av våra medlemsorganisationer som har gått med skogsindustrierna, återvinningsindustrierna och några andra. Jag tänkte just på, för det är en klassisk synpunkt på näringslivet. Men vi vill att alla skvar med och helst skulle alla värdena över ha samma politikpris. Exakt så. Men om vi tar Maria först och sen så, Fredrik. Hur känner du dig över att det här antalet leder till en mer effektiv eller en skarp reklamatpolitik i Gino, i USA och i alla de här tror du att det här kan hjälpa dem? Det återstår ju att se. Hur mycket det här uppföljningssystemet blir oerhört centralt? Jag tycker ändå att de här indisigena rålöfterna som alla länder har gett i väldigt bra första steg. Men det krävs ju också att man faktiskt genomför det man har sagt att man ska göra. Att man inför politik som styr i den här riktningen. Och det kan man ju känna en viss obero för. Jag var exempelvis själv i USA i höstas och träffade olika personer och pratade klimatfrågor. Och när man lyssnar på de republikaner som sitter så blir man väldigt nervös. För det de sa var ju att vi kommer göra allt vi kan för att hindra den klimatpolitik som ni har infört i USA. Och det är ju 27 delstater som har stämt IPA för den här Clean Power Plan som Obama har satt i sjön som är egentligen det som de ska göra i USA för att klara sina indisi. Och vi har ett antal organisationer, företag, enskilda politiker som också har gått in och gjort en sån här låsut. Det är ju så man jobbar i USA. Så det där är ju väldigt ifrågasatt. Och det kan ju göra mig nervös vad händer när man byter ledare i ett land som är USA. Gud förbjuder höll jag på sig även att vi får Donald Trump som president så kan vi fundera på vilken klimatpolitik kommer USA förra då. Och då är ju det här uppföljningssystemet och de här skrivningarna som ändå finns som att varje indisi ska innebära en progression och att man faktiskt ska ha en ambition att det ska genomföras det man har skrivit. Det är oerhört viktigt och jag tycker att det blev faktiskt ganska bra. Så jag hoppas att det här blir något att hålla i handen när man går framåt. Fredrik, är det så att hur säkert kan man vara på att andra länder vi förväntar ju oss alltid att EU kommer ju naturligtvis göra sikt. Hur hoppas vi att de andra kommer göra sikt? Exakt det är Kina. Ja Just när det gäller Kina så tror jag nog att de snarast kommer göra mer än vad de har åtagit sig att göra genom sitt bidrag till det här för de har varit väldigt svårt att åta sig någonting internationellt så de är inte helt säkra på att de faktiskt kommer leverera. Så jag tror att där finns en hel del utrymme för dem att göra mer. Nej den där typen av försäkran finns ju inte riktigt i med det här avtalet. Men samtidigt så ser vi ju en teknikutveckling inte minst när det gäller förnybar energi som går så snabbt och som gör att vi kommer att se en utveckling alldeles oavsett vad som står i de här nationella planerna. Så det finns en positiv utveckling där som något sätt kommer kanske också att springa i fatt vissa länder. Jag skulle vilja peka på de här delarna som Maria tog upp kring utsläppsmarknader också som för vår del också var en viktig del att ha kvar i texten. Den texten utesluter ju ingenting egentligen när det gäller handel med utsläppsrätter eller nya typer av mekanismer. Tvärtom så har vi genom de skrivningarna skapat lattgrunden för ett nytt system som inkluderar alla som möjliggör att alla länder deltar i någonting sånt. Det var tidigare som på så kallade CDM kring development mekanismer, handlade ju egentligen om att industrialiserade länder skulle köpa utsläppsrätter genom projekt i utvecklingsländer. Nu öppnar man upp för alla länder att skapa samarbeten. Och där är väl en passning tillbaks till era också att det är olika sammanhang att prata med era kollegor runt om över världen för att lyfta de problemen som du också lyfter upp här. Och visa länder att gå hur det uppgör som helst. Och lyfta möjligheterna till samarbeten sektor. Det här diskussioner vi hade för några år sedan om sektors mål sektors mekanismer. Är det någonting som vi ska ta tag i här för framtiden? Alltså en bollning tillbaks till näringslivet också att komma med förslag på egna lösningar för att leverera det här. Johan SI jobbar ju mycket får man säga också med tillväxtekonomier och sådär. Om man flyttar ofta hamnar ju fokus där att på något sätt vi förväntar oss att vi ska göra vårt och så ser vi siffror för indians kommande kollförbrukning och så tänker vi först vad det här går. Hur hopfull är du just när det gäller de tillväxtekonomierna att man är på en positiv bana? Ja, där är en svår fråga. Först vill jag bara säga att jag har full respekt för vad du säger Maria kring det här med näringslivet och sårigheten att se näringslivet som en enhet och att köster ska alla ställa om på samma sätt. Det är väldigt viktigt att tänka system. Det är ett faktum, till exempel, att storindustrin och sina produkter bidrar till förbättring inom andra områden och så vidare. Man måste alltid vara väldigt noga med den här diskussionen. Jag tror att förhoppningen när det gäller USA kan man vara orolig för negativa utveckling. Det handlar också om att sinosis måste i den här nya tekniken, nya sätt att producera, nya produkter att komma fram. Det måste vara det som är konkurrenskraftigt. Då kommer tvungen att anpassa sig till sinosis. Där handlar det väldigt mycket om åtgärder, tidsättning och sådana saker. Men också, det vill jag återigen trycka på, det måste få in den här politiken i alla andra randlägg som faktiskt styr globala relationer. Där kommer tillbaka till din fråga också. Det är någonting som är fel i hela vår system fortfarande när tillväxtekonomin har byggt mycket av sin snabba tillväxt på att producera inte minst varor som vi vill ha i Västervärlden på ett sätt som är mycket, mycket billigare. Det beror ju på att det är billigare arbetskraft och att de också har betydligt lägre avgifter, skatter och så vidare. Så länge det är på det sättet så är jag inte så optimistisk igen. Därför att det är klart att då driver man ju utvecklingen på ett sätt som blir skev. Däremot så tror jag precis att länder som Kina och till och med Indien så kommer någon omställning att gå betydligt snabbare, vad man kanske till och med tror idag. Det börjar bli så stort inhemstryck också. Det kan vi ju se i alla tillväxtekonomi. När man börjar komma upp på en missnivå där miljöproblemen, och det som är intressant där, lite skämmande kanske som blir mycket mer syliga. Luftförreningar, hälsoproblem och så då får man igång en politisk förändringsprocess. Det är inte klimatet som driver förändringarna i Kina utan det är ju inte minst Luftförreningsproblemen, vattenförreningar och så vidare. Det driver förändringsprocessen. Men jag är projektoptimist. När det gäller... Jag tänkte, vi har nämnt det lite här och bara den här skärpningen av temperaturmålet som sedan Köpenhamn så har man ju haft det här två gör det smålet. Alla som jobbar med klimat har det som hatt det här intränt att jag delar Fredrik's bild att det var inte så många som trodde att det skulle bli någon skärpning av det där. Då finns väl två frågor och vänder mig till forskaren här främst. 1. Hur viktigt är det att man gör den här skärpningen? Och 2. Spelar det någon roll? Så att de där så att Fredrik har varit redan... Ja. Man kan ha en lång diskussion om det här med temperaturmålet överhuvudtaget. Jag ska inte gå in för mycket på den. Men det är ju ett politiskt mål. Klimatet fungerar inte på det sättet som vi... Det ger någon sorts känsla att det finns en linjärrelation mellan utsläpp och temperatur. Och så är det ju inte det. Det är lite problematisk, man säger. Det är många som trodde egentligen med dagens utsläppning år att vi borde egentligen ta passera två grader redan. Och så har vi en mechanism i klimatet som verkar på det här sättet. Man kan ha en lång diskussion om det här med temperatur. Personligen, det forskningsmässigt så skulle jag säga att det finns egentligen bara ett enda mål att sätta om man ska vara... Har någonting verklighet att förhålla sig till. Och det är PPM-målet. Hur stor halvt hodgungstid kan vi tillåta i atmosfären? Så här finns den vetenskaplig kunskap som säger att den här halten innebär i princip den här typen av temperatur över tid. Det beror på allt annat. Strunt i det, vi kan ha en lång diskussion om det. Så du märker. Men jag tror att det är jätteviktigt att man visar på den här ambitionen. För det är despråk vi har idag. Vi har inget annat sätt om man inte då väldigt tydligt i stället säger att vi ska minska utsläppen från X gigaton till Y gigaton under den här perioden. Och vi vet att den typen av siffror som går tillbaka till någon sorts bördefördelning som blir en sorts negativ ett arbete. Vi måste liksom fördela alla bördar för att få ner utsläppen. Det har inte funkat riktigt bra politiskt helt enkelt. Och istället så har man då satt det här visionsmålet som är ett temperaturmål. Och det här är ett annat sätt då att tydligt säga att vi måste höja ambitionen vi måste gå från 2 till 1,5 grader. Så ja, jag tror att det är väldigt viktigt att man gör det rent visuellt. Och också att visa att vi räknar med. Och vi ser att det går att höja ambitionen. Det var det som var skillnad i Köpenhamn att då hade man den här insikten. Men man kunde inte riktigt se vägarna framåt. Vi visste att det var tvungna att åka ner, men solenergi var fortfarande mer än dubbelt så dyrt då än vad det var idag. Wind var ännu mer, fyra gånger mer. Wind, samma sak. Vi såg inte att det fanns lösningar. Förändring på bara 6 år. Det är det jag tycker är den politiska signalen. I Köpenhamn så skrattar man nästan 2 grader och liksom, här kommer aldrig gå. 6 år senare så pratar vi om en och en halv. Politiska signalen är jätte viktig faktiskt och väldigt positiv. Och det är mycket på den här teknikutvecklingen då. Technikutvecklingen definitivt, medvetande. Alltså att det här är väldigt, väldigt viktigt. Men jag skulle säga att mycket är just att man ser att idag finns det lösningar. Om de lösningarna kan vi elaborera lite mer om dem. Vad är det för lösningar? För vi pratar om teknikutveckling och fossilfritt. Vad är det mer ni skulle kunna se från näringslivet av de olika branscherna? Just vi pratar om de lösningar. Lösningar finns ju inom väldigt, väldigt många områden givetvis. En av de stora frågorna är ju självklart vår energiförsörjning, elförsörjningen globalt. Det där tycker jag ändå att det börjar ju komma fram väldigt konkurrenskräftiga alternativ. Vi är ju sol. Det är klart att det kräver ju också att man får ett system som fungerar. Och det har vi kanske inte riktigt lösningarna för än. Hur ska man få ett system att fungera? Man behöver någon slags basproduktion och så vidare som går in och ersätter kol som ligger i hoten på de här elproduktionssystemen och det som fyller upp när det inte blåser och när det inte är sol. Och de lösningarna behövs ju fortfarande. Ett transportsektorn tycker jag är väldigt spännande utveckling också nu med elfordon, bränsle, säljsfordon, biodrimmedel och så vidare. Även om det här med biodrimmedel kanske är väldigt nordiskt fortfarande som jag vill fattar frågan. Vilket en återhålla ögonen på för att se vad som händer med diskussionen om biobränsle över hur det tagit fram. Det som kanske är en stor utmaning och som jag också ser är att vi går lite otakt med ästen av världen för de andra ästen av världen pratar ju energiförsörjning, el och de pratar möjligtvis om transporter. Men det är framförallt el och sen kommer transporterna. Medan vi har redan här i Sverige gått in och börjat prata om industrieutsläppen. Och när man pratar med människor i andra länder så de nästan bara skrattar åt oss när vi försöker fråga hur de ser på industrieutsläppen. Därför att de förstår inte vad vi pratar om cement, stålproduktion. Det ligger så långt bort i deras värld. De har ju så mycket annat att lösa först innan de kommer till de här riktigt svåra utsläppen. Så det är ju en utmaning för Sverige då i vårt inom situationsteg kan gå före tänk att vi ska komma ner väldigt fort, för vi måste in i de här betydligt svårare utsläppen. Mycket fortare än övriga värden. Och det ser som en utmaning för Sverige i hur ska vi hantera det här och hur ska vi politiskt och retoriskt kunna förklara det här för människor. Att även om Sverige skulle sätta ett mål som bara är 70% minskning så är det bättre än den brittiska 80% minskningsambitionen. Därför att vi har annan typ av utsläpp åt annat saker från början. Och det är den diskussionen som kommer att föras när det är här i Sverige kring lianåsberedlingen och att sätta långsiktiga mål. En annan sak som jag tycker också är lite för mig lite svår att förstå fortfarande, det är ju på biologiska utsläppen från jordbruksektorn och från djurhållning. Det är 30% av utsläppen och när jag kan ställa det frågan att Johan forskar sig att vi ska nå noll. Jag förstår faktiskt inte hur vi kan nå noll när vi har så stor andel som är biologisk utsläpp som handlar om vår matproduktion. När vi ständigt blir fler människor i världen. Men du vet gärna, eller abolera kring amerikansk under fredags, kan man nå noll? Ja, alltså där kan man ju diskutera här med noll utsläpp av fossilter, netto-noll och sådana saker också. Netto-noll tror jag absolut man kan nå. Gainem, man måste ju också komma och våga på det sätt som vi producerar livsmedel i stora delar av världen. I Sverige generellt är vi ju ganska duktiga på livsmedelsproduktioner, även om vi också importerar väldigt mycket där från andra länder, t.ex. såg jag också. Så kan man ju komma väldigt långt för att reducera utsläppen. Vi har ju inte effektiva livsmedelsproduktionssystem i dag, globalt sett. Förr tänker du då på de fossila bränslen som använder livsmedelsproduktionen? För jag menar förallt de rent biologiska... Ja, jag förstår det. Men även där kan man göra väldigt, väldigt mycket. Det är att vi har ett stort nettoavskoling på grund av när man bränner regnskogare. Men jag har säkert sett att bara i Indonesien under hösten nu så har ju de motsvarande växthuskatsutsläppen från skogsbränder motsvarar Tysklands årsutsläpp av Tyskland. Och det där är ju en extrem ineffektiv produktionsmodell. Och jag tror att det som... Däremot är viktigt, Maria, att diskutera. Det är att industrier är självklart att man titta på hur man kan skärpa kraven så här. Men jobbruket ligger... Nu pratar jag inte så mycket i Sverige, men det är att ligga under radan, liksom. Det är livsmedelsproduktion och det är väldigt mycket kopplat till fattigdom och det är mycket kopplat till massor av olika politiska frågor. Så det ligger under radan. Man diskuterar inte på samma sätt, men självklart så finns det otroliga möjligheter att förbättra den globala livsmedelsproduktionen som skulle innebära kraftigt reducerad negativ påverkan. Och det tycker jag man måste diskutera mycket mer, för jag håller med om det, och jag glömmer att det är ett av de globala utsträppna. Och den är lite under radan, och det var svårt i texter att få in skog och jobbruk och sånt där, även där, men om skog faktiskt finns mer tydligt. Men jobbruksektorn är jättesvårt. Jag håller med dig. Fredrik, vill du kommentera på det och även på teknikutvecklingen, vad är det du spår och vad ni skulle placera från det här enst ut i format teknikutveckling? Jag håller med i stortom de stora frågorna här. Vi har energisystemet processrelaterade utsläpp och industrieutsläppen i stort. Matproduktionen. Och där är jag ganska tråkningsfull när det gäller energisystemet. Där har vi liksom, men där kommer lösningar nu och kostnaderna kapas dramatiskt. Svårare blir det kring frågorna som du lyfter. Industrin och matproduktionen. Det blir liksom, skulle jag säga, några av de viktigaste frågorna att analysera. Vad gäller forskning och utveckling med start eller av det pågår i det. Men att sätta igång en satsa betydligt mer på det för att kunna lösa dem längre fram. Men sen har vi liksom hela vår konsumtion i stort och att vi måste röra oss mot en mer cirkulär ekonomi för att få ner påverkan, att tala påverkan från vår konsumtion. Och det går ju liksom alla ting som vi förberkar. En sak som jag inte hörde nu är transporterna. Då tänker jag, både nationellt, där det är en stor utmaning än en tredjedel, och sen så tar man bort det som styrs av det handlande sektorn i Europa och då är man för att få två tredjedelar nästa som är transporter. Men sen också de internationella transporterna, som nu inte nämns i jag tals texten och så har jag felafall utan försvann där på slutet. Och även om det är så att det kanske är 2-3 % av globala utsläppen, men om alla andra utsläppen går ner och det är ju fortsatt röka, så kommer det snart barn, en större andel som innan vi släpper in publiker så ska vi ta en grunda om transporterutsläppen också. Ja, jag kan börja. Jag har försökt inkludera det energisystemet men det var lite slakt kanske. Men från svensk sida så är det det kanske den viktigaste utmaningen i närtid att få bukt med våra utsläpp från transportsektorn helt avgörande för att vi ska kunna lyckas. Vi tycker att det var väldigt synd att Tygo Sjöfark inte fick någon särskilt skrivning i avtalet. Visst, det ingår en del av den globala målbilden om 2 och 1,5 grad, men det hade varit väldigt bra att ha en skrivning där det synd att det följde bort i slutan. Det innebär ju inte att Tygo Sjöfark kommer undan, utan vi måste pågå inom ICA och IMO där, som har processer i gång för det. Men det hade varit bra att ha det med det. Jag fick också de signalerna från vår egen Sjöfark-trågan, att de var också väldigt besvikna över det. De hade hoppats på att det skulle finnas med den här. Men konstaterade just det som du säger att det här får drivas via de andra internationella organisationerna, men det har varit ganska trögt till det arbetet som har bedrivit där. Man får hoppas att de får lite par. Transportsektorn, jag ser ju också att det här är Sveriges utmaning fram. Det är ju intressant med Sverige och har satt ambitioner att vi ska ha fossilfrid, fordonsflotta eller fossil oberoende fordonsflotta i 2030, när man på EU-nivå och internationellt pekar på att det kanske är någon målsättning någonstans till 2050. Den här temposkillnaden kommer ju skapa lite utmaningar för Sverige, om jag uttrycker mig milt. Därför att det är väldigt få fordon som tillverkas för den svenska marknaden enbart, för att säga inga kanske. Så att det här blir intressant för Sverige ska gå vidare och biodrivmedel lösning, där vi har sett hur jobbigt det är egentligen mot EU och EU-statstadsregler och deras syn kring beskattningsfrågor och annat. Så att Sverige har ju en utmaning i att försöka strukturera det här arbetet framåt. Jag tror att man måste vara lite realistisk också och inse att det här är inte så enkelt, det är otrolig mängd beslut. Det är ju vi, när jag köper en ny bil eller du, då ska man ju välja rätt och de bilar som vi köper idag, de finns kvar faktiskt. En bil har en listen på 17 år, så att det är en enorm utmaning och de framskrivningar som har gjort sig olika utredningar som pekar på 300% ökad kollektivtrafik till 2030, så man ska höra respekt för att det här är jättestora infrastruktursatsningar som behöver till av samhället. De ska finansieras och de ska rent fysiskt komma på plats. Och det är en utmaning så att jag måste vara ödmjuk till den här frågan faktiskt. Men självklart så tycker jag att ambitionen är att vi ska gå mot en fossil oberoende och innebär uppkopplade bilar, självkörande bilar som man kan alltid fundera på om självkörande bilar blir bättre. Det beror på vad de får bli medel. Fossilskydd. Och jag ser ju en väldigt positiv utveckling. Exempelvis har jag faktiskt ett svenska frigbranschen samlats kring något som de kallar för Fly Green Fund där man faktiskt kan köpa att jag åker min flygresa med biodrivmedel och att man liksom pitchar in biodrivmedel i flygdisen. Och de säger ju att det ligger inte allt för att man ska kunna köra alla inrikes flygresor på biodrivmedel. Det krävs bara att strukturen fungerar, incitamenten finns där och att bränslet kommer fram. Så jag tycker det finns en väldigt positiv rörelse faktiskt inom de här sektorerna också där man faktiskt försöker komma med konstruktiva lösningar. Det märker vi också. Jättekort och jag håller med om vad som har sagt så man kan ju säga när man vänder på det så jag vet att det här är liksom en nej bild att se på saker men det är klart att ha tuffare målet land i ett sånt här läge när hela världen ändå har samlats kring att vi måste ha väldigt höga personer. Kan ju också innebära om man gör det på rätt sätt att vi stärker vår konkurrenskraft framöver. Vi kommer snabbare fram i lösningar. Våren var ju med och de är inte så himla de är 20 miljoner som är större än vi men de delar vi också framöver kring kathedysatorer en gång i tiden där vi inte fick till det här typen lösningar så att man ska hitta en balans men det är inte bara negativt att ha tuffa målsättningar för det har vi ju sett i många fall att faktiskt näringslivet har kunnat anpassa sig till det ta ut fram nya lösningar och sen när restan världen hakar på så sitter man faktiskt med ganska på torsdag om den här frågan lönade sig att gå före och där vi har försökt titta på, vi verkligen försökte tänka vad kan man säga att det är ett politiskt krav som har lätt till att det har skett en positiv konkurrenskraft förstärkning i företag och det är faktiskt väldigt, väldigt få fall ofta så är det liksom ett samspel mellan att forskningen var framme att lösningarna fanns där och sen bara pussade kanske politiken utvecklingen överkanten och det där är ju det som gör det så svårt, att hur hittar man den här balansen i politiken och politikens roll som vi pratade om innan, den kanske snarare, att skala bort de dåliga lösningarna när man ser att de här bra lösningarna har kommit fram så man kan fundera på hur man ska jobba med det här men den långsiktiga visionen tycker jag är klar Sen i transportsektorn också är det ett bra exempel på där man inte heller får bara titta på klimatfrågan och på en bränsle att säga det är ju en rada andra faktorer vi har inte pratat om det och det är klart att det blir mycket klimatfokus just nu, men och det där tror jag det har jag med det ganska stor förväntat på näringslivet, att när man driver processer framåt, för det finns redan i generna det är att man tänker ganska brett det handlar inte bara om att lösa minskar utsläppen av växthusgav så man kan inte samtidigt öka till självförkraftig vattenavvändningen eller materialavvändning, vad 17 är ner hantera målkonflikter, tror jag kommer vara en jätteviktig fråga på näringslivet att liksom verkligen ha både sin mat effektiv, jag brukar stå ihop det är liksom två saker som hänger ihop och det handlar ibland om andra typer av natursurser och det tror jag är väldigt, väldigt viktigt för att annars är det lätt att vi målar in oss i nya resurshör och därför man måste ha en öppendebatning i elbilen, framtiden med alla dessa batterier och så vidare är det verkligen eller är det det här tycker jag är en stor uppgavning eller det som är så svårt, och vetar har vi nu rätt lösning, hur många människor har köpt ett annor bilen och nu är det jättesvårt, man kan inte tanka och gasbil, alltså det är väldigt, väldigt svårt att ha den här teknikskiften i sammen, både för näringslivet men också för oss enskilda Vi har en massa frågor på webben också, men jag tänkte B, att vi kör en för en minut dikupade, så att vi får prata med er granna och diskutera vad er verksamhet kommer att göra och vad man tror kommer ha klimatavtalet, vad det kommer ha på påverkan på er verksamhet Så ungefär en minut, och sen efter det kommer vi öppen upp för alla här och ställa frågor, och så sagt i redan kommit en mängd frågor på webben här Så jag hoppas att ni också har frågor Så vill jag tacka, för den här stunden så en minut, Max Du svarar dig med den här Ja, jag svarar dig Nej, men det är så roligt Det är en givande diskussion med er granna Det är alltid intressant att få höra som sagt, det handlar om att bransch utbyte här också, och det är intressant att höra det Nu har vi en mängd frågor på webben, jag tänkte att vi börjar med en fråga här först Jajajaj Vi tar en om det ska vi samla två tre frågor utgången här nu då Där går det alldeles Vill du ha med dig här? Du uppresenterar dig gärna och berättar vilket företag du kommer ut från Och jag undrar om Nu ska länderna ratificera sina avtal Om de blir ratificerade är det det som de har lovat att de ska bygga med är det det som de har tänkt i USA på 25 dagar och det är lite mer om sitt avtal om de har haft fungerat att genomföra det de har lovat är det kommer det som hamnar i stan för att det bara är de som är kvar som verkar till alla så kommer det att bli en och sen en fråga till bara kort och det är vart tog höjder och synsövrig i det här med ett till exempel stöd dit om det är i panelen idag Vi tar en fråga till här Härna Jag heter Roland Ekstrand och har förklart med till svensk klimatrepublik Det har ett varumärke som har visat klimatrepublik i Sverige, EU USA, Kina men det är en fråga som är intressant här Jag har tittat på järnstående som är en investering som står för en tredjedel där man kan se ett enda kilo koldioxid man kan göra metanor och det är lönande så det är bara att ta den här frågan så får man en enorm minskning i Sverige Vi tar en fråga till här Tack så mycket, tack för att det är något företaget man lämnar under par år och ägnar i utvecklingen så blir såklart det är helt enkelt för vår tarutveckling och det här heter Mikael och jag vill bara lämna det här som ni vet så finns en ramkonvention och klimatrepublikation som jag alla vet betyder komprunt av det parti första gången för första gången man får vara i känslan för att det bara bara köper hand om det och jag har lämnat det här i ekonsystemet är det politik det är politik men det är mer faktor men det har inte satt något så när det kommer till slut så är det politik och därför den där omtal är så bra jag var mer förändrade i Kyoto det andra varianten man måste finna upp olika det här gången har man rätts och gjort ett politiskt dokument förlämde att skillnadarna mellan att svara innovationskraften samtidigt som vi också på något sätt kan kontrollera att den verkligen löser nedan det ska göra skapar inte nya problem och att den inte låser fast och kanske vill lösningar som omkring men det här var inte bra men nu har vi kommit igen med den det är inte generellt en systemfråga det är naturligt spännande eller vill du säga något en sak som ligger i pipe från vår sida är en ny forskningsproposition där vi diskuterar i alla fall att lyfta frågor kring industrin kopplat till klimatarbetet så framgångsvis är ett utrymme där det i sig tror jag inte räcker för att spela ihop det på det sättet som du beskriver vi jobbar med flera olika processer vi har ett innovationsråd vi kommer jobba mer kring bi bi och ekonomi vi försöker på olika sätt koppla samman de här frågorna i högre grad än vad de har gjort sen så känner jag att du fanns en fråga här och också en på webben som handlar lite vad ska man säga, avtalets tekniska frågor nästan det ena gäller ju då vad är det länderna har förbundit sig till alla länderna rapporterade i det som kallas Intended Nationally Determined Contributions är det dem som man nu ska jobba med i ett avtal där det kommer den nya vad är det länderna har ska genomföra det var en fråga och sen så en annan fråga som rör det avtalet trädare i kraft det står alltså i avtalet att avtalet trädare i kraft när 55 länder som representerar minst 55 länder och minst 55% av världens utsläpp ska ha accepterat avtalet och då finns det en risk att man inte når de här 55% att avtalet är inte trädare i kraft eller att man hamnar i en situation där man måste liksom som man gjorde i coyote där man egentligen köpte ut ristan för att få dem att gå med i en coyote-protokoll genom handelsförhandlingen och det är väl fredrik som är bäst skickad att svara på det ja vi har satt några tröskelvärden nu för när det här kan trädare i kraft och det finns ju visserligen en teoretisk möjlighet att de här kraven inte uppfylls är ganska liten eller 55% av utsläppen och 55 länder om vi jämför det med 190 länder som redan har lagt sina indexier på bordet så tror jag att risken är ganska liten att det här inte kommer att trädare i kraft När det välträder i kraft ja men då förbinds man till allting som står här i pappret och man binds också till att vi tar åtgärder för att genomföra de bidragen som man har presenterat det finns ingen internationellt rättslig skyldighet att leva upp till precis den siffran man har lagt på bordet men man har förbindelser till att vi tar åtgärder för att genomföra det man har lagt på bordet Det har varit mycket diskussioner kring det där men om man ska ha att man har alltså mer bindande avtalsmåk innebär vi blir straffade om man inte inte når det här men då kommer vi tillbaka till din fråga Mikael det är kul att vi har varit kollegor på CSDU och kommissioner som har varit öppna i måndag Det här är en politisk process och det kan man bara konstatera att den där typen av skrivningar att gå in och diskutera straff det funkar inte heller i de här sammanhangen utan det är mycket bättre att komma överens och ha skrivningar till att man sätter kraft bakom orden och sen handlar det väldigt mycket om att öppet kommunicera vad länder faktiskt gör så att det blir på något sätt lite grann att man exponerar de som inte gör det som man har kommit överens och vad man faktiskt ska göra och jag tror ändå att det i ången åkert är mer effektivt än annan så att jag tror att det är mer effektivt Ja, även i det här avtalet har vi en så kallad compliance mechanism jämför vi det mot med klåtor där vi hade ordentliga piskor och faktiskt straff på de länderna som misslyckades så är det här en helt annan karaktär Facilitativ Non-punitive Det blev man inte upp till sina åtagaren Då går vi in i en facilitativ process där vi kan lyfta vad det här landet har gjort men vi kan inte bestraffa det var bara kort att frågan kan höjda på sylpriser som absolut är en viktig del av den här diskussionen sen skriver man ju inte specifikt man pratar om kodiotidsgap men det är intressant återigen så fort man diskuterar till exempel den synskatten i Sverige det är svåra frågor därför att då blir det inte särskilt klart när vi vet att det här är så viktigt och svårt och avgörande där kan man ha en lång diskussion det är så viktigt att komma tillbaka till industrin om det är vi och tittar vi hur vi agerar utifrån kunskap man har det är en svår fråga och jag tror absolut att på sydpriserna kostnaderna för vad de här utskäppen orsakar måste upp på något sätt det där är ju Fredrik ska få komma in här men som bara lite påhängigt på vad vi fick här jag tror både jag och Maria och Johan var på ganska många av de här seminarierna som är runt i kring förhandlingarna för det som inte har varit där så sitter ju Fredrik och de ibland så sitter de i ett närmaste rum men vi får titta på med ganska ofta vi vet inte riktigt vad som händer och då finns det jättemånga seminarier som man kan gå på. Det är OECD och världsbanken och det är ända till den amerikansk också organisationen där finns allt och där är ju den här kogen om koldioxidpris och sydpriskatter och utsläppsmarknaden som ska kopplas ihop och man har alla de här företag till initiativen som call for a price and carbon och så vidare och då är vi på att till Fredrik lite liksom seminarierna och alla de här initiativen som kommer från företag om att man vill ha ett pris på CO2 som spelar det roll i förhandlingarna eller är det framförallt när länderna kommer hem och ska implementera det de har lovat här. Är det då CO2-priset kommer in i bilden? Inför mötet spratar det mycket om globalt CO2-pris det är ju någonting som egentligen vi har önskat oss väldigt, väldigt länge. Men för att förstå varför avtalet inte säger någonting om det så måste man också förstå grunden utifrån vilken olika länder tar på sig åtgärder här och redan i klimatkommissionen så står det att vi har ett gemensamt men differensierat ansvar och vi säger också att man gör saker och ting utifrån sin kapacitet. Även om ett globalt CO2-pris skulle vara jättebra att få till så blir det ju länd ta in en som exempel på ett land som då ställer sig frågan om varför ska just dem nu när de ska gå igenom sin ekonomiska utveckling tvingas betala ett pris för sina koldioxidutsläpp. När vi inte har gjort det historiskt. Och det är flera andra länder som har samma invändningar. Då blir det väldigt svårt att i ett sentära avtal enas om att så här ska vi kunna betala för varje ton koldioxid. Då blir det mer upp till enskilda länder som vill gå samman som kanske har utsläppsmarknaden redan att koppla samman dem och på andra sätt skapa ett koldioxidpris. Alla länder kan nog göra sitt sätt. Idag finns det alternativ. Det är det som är intressant. Vi har lite ont om tid här men vi har en fråga som du får gärna kommentera på den också och tar vidare här. Det är hur ni ser på initiativet Scientific Target. Så den här frågan har han enat som på webben. Vad diskuterar den? Scientific Target Hur kommer det kurset att utvecklas över värdekedjan? Absolut. Det var jättekort när det gäller att man faktiskt inte får med sig människor och individer. Jag tror det handlar mycket om att man upplever att jag har inget alternativ i min bil. Det är ju det som där politiken måste vara lyhörd. Hur driver man en utveckling så att man möjliggör alternativ? Vi som bor här i Stockholm kanske har ett alternativ att åka kollektivt. Men borde på landsbygden i Sverige så upplever du det inte som att det har något reelt alternativ till bilen idag. Jag tror att det handlar mycket om det där att en lyhördhet från politiken. Just den Scientific Target det tycker jag är ett jätte intressant initiativ faktiskt. För er som inte känner till det som att man har utgått från vad är vetenskapen i PCC och sen tittar man på vilken slags minskningar måste göras. Och man går också in och gör det här som jag efterfrågar lite grann att man tittar sektor för sektor. Var är utmaningarna? Var finns lösningarna? Hur svårt är det att faktiskt klara det här? Jag tycker det är ett jätteintressant koncept som jag tror att vi skulle titta lite mer på här i Sverige. Hur kan vi använda det här? Och också i vårt nationella klimatarbete vad kan vi dra för lärdomar av den här processen som faktiskt har gjorts på global nivå. För där pekar man ju exempelvis på de här riktigt svåra sektorerna cement, stål och så vidare. Och att de kommer att komma ner åt väldigt långt fram i tiden. Och inte så fort som vi kanske diskuterar här i Sverige ibland. Och det där tycker jag det ger en lite mer differentierad approach som känns mer realistisk faktiskt. Jag tycker det är positivt. Nu är det faktiskt så att vi ska avsluta och vi är lite inom kort nu. Nu får jag kommentera och sen får du också summera men du får kommentera snabbt. Som du var inne på här, allting som händer vid sidanom. Och en positiv sak här på Parismötet är att vi nu har tagit beslut om att tälja en action agenda. Andra delen av Parismötet. Den ska fortsätta. Den ger kraft också i förhandlingarna. Allt det som händer ute i samhället är det som har gjort det möjligt att ta det här avtalet i Parismötet. Därför tycker vi att det är viktigt att de här nu får samarbeta. Så ja, det är jätteviktigt vad som pågår i de där andra rummet. Både föra, efter under mötet. Jag tycker man ska se hela avtalet utifrån det perspektivet. Där texten är faktiskt bara en del av vad vi egentligen har kommit överens om och det vi var framåt. Där vi alla har ett mycket större ansvar. Så jag tycker det är jätteviktigt att trycka på det. Absolut. Så ni får en halv minut var som mening. Vad vi förväntar oss från näringslivet nu och hur vi kommer jobba vidare med näringslivet. Oj. Det är jag som är näringslivet. Ja, jag vet inte om jag väntar av det själv. Vad kommer du att göra? Nej, men jag tror ändå att det finns en stark konstruktiv kraft i näringslivet. Inte minst i det svenska näringslivet, som jag personligen känner väldigt starkt för och som ligger i mitt tycker väldigt långt framme när det gäller det här. Att ha försökt inkorporera klimat, effektivitet, hållbar utveckling i sina färsstrategier. Så jag tycker att de svenska företagen är väl positionerade här. Bra. Ja, vi behöver ju som ett resultat av det här mötet men även innan kan man säga alla engageras i hur våra organisationer kan bidra till att stärka klimatarbetet. Med tanke på resultatet så som det blev så finns det ännu större argument för att vi ska gå hem och börja fundera på vad vi kan göra mer än vad vi pratade om tidigare i år. Känner du att det verkar bra? Nej. Vi får väl denna frågan om EU som vi vandrar kanske. Ja. EU som vi vandrar. Det som jag skulle förvänta mig är att det här kan vara väldigt hyggeligt som hälsbygden mörja sig, men ok, ett väldigt tydliga målsättningar från företag, hur man tänker ta den här utåt, alla typ unilever som säger att man ska vara på sidor i 2030. Det har ändå typ målvärde. Två, att man visar hur man integrerar inte bara den här agendan, utan även STG, alltså hållbarhetsagendan, Agenda 2030 i hela sin verksamhet. Det tycker jag ska vara ett spännande om globala företag, stora företag framförallt som har kapacitet trots allt. Skulle du kunna visa, så här tänker vi jobba. Och det tredje som jag skulle gärna vilja se från stora företag är hur tänker vi jobba med stötta i våra leverantörserier så att vi kan jobba som en helhet med den här frågan. Då skulle jag tacka på hela panelen här och Daniel också på res. Och glöm inte att vi tröt NMC-närtverk, och om ni har frågor om NMC så får ni gärna komma till mig eller visa eller filip. Så skulle jag vilja tacka Geroge Biobiliper. Det var ju bra. Ja, det är ju lika bra. Och tacka publiken och publiken på webben också. Tack. Det vill jag göra. Ska vi gå ihop och svita igenom? Ja. Tack så jättemycket. Tack så jättemycket. Tack så jättemycket. Tack så jättemycket. Tack så jättemycket. Tack så jättemycket. Tack. Tack. Tack så jättemycket.