 Skor er nok den vigtigste forskere i Aarhus halvfemsårige historie, fordi han jo er blevet symbol på, at man kan og stadig lave verdensklasseforskning ved Aarhus Universitet. Jeg hedder Morten Skysgård og er museumsispektør i medicinistorie på Stenemuseet, og har i forbindelse med en stor udstilling om forskerlid, som vi åbner, arbejder tæt sammen i Jens Christian Skorg, om at bevare hans kontor for eftertid. Skorg blev født i 1918 i Lemvig, som søndag en tømmer handler. Han læst medicin og kom i turnus på Jørgens sygehus, hvor han var utroligt glad for kivgivningen. Jeg var både på museumsisforsk afdelingen, jeg havde sådan en fik, men man kan meget fri tøjler til, at arbejde og fungere på afdelingen. Jeg ved ikke hvorfor, men jeg havde altså åbenbart. Jeg opfordrede mig næsten, som det var mig der overlevede. Så da Skorg begyndte som forskningsassistent på Physiologisk Institut på Aarhus Universitet i 1947, så var det fordi han ville lave en disputat om lokalbedøvelse med henblik på at blive overlaget i kivgiv. En Skorg var heldig at komme til et marine-biologisk laboratorium i USA i Woods Hole i 1953, hvor han på et bibliotek læste om et molekyl i kæmpebleksbrudderens nævesæller, som var blevet opdagede seks år tidligere, men som han ikke rigtig havde beskæftet sig med. Da han kom hjem, fandt han det i strandkrapper, som han efter hånden forbrugte 20.000 af. Skorgs forskning, hans måsommelige analysarbejde, foregiv i hjertet af Universitetsparken, i hans kontor, som vi har valgt at udstille i en udstilling som drejer sig om, hvad er et forskerliv. For Skorgs kontor har vi jo den grønne dør, han gik ind igennem i fjernår. Vi har skrivebordet med tandbørsten. Vi har telefonen, der ringede med beskeden fra Nobelpriskomiteen. Vi har de endeløse rækker af kontormapper og ja, vi har også skrivebordeslampen og sofaen, hvor han tog sig en lille lur. Skorgs liv ændrede sig, da han fik Nobelprisen. Pludselig skulle han jo skrive autografer på gaden i Aarhus. Men hans person ændrer sig ikke. Han blev ved med at være en forsker, der cyklede på arbejde og havde begge ben på jorden, som den vestyde han var. Her er det så, at vi genopstiller Skorgs kontor med alle forsøgsmapperne, skrivebordet, sofaen og hans telefon. Vi mangler bare at få malet kontor færdige og få tømt alle flyttekasserne. God dag. Mit nom er Jens Christian Skorg, og dette rum her har været mit kontor igennem før året. Du går mindre fra din tid på AU, del din billede og mærs på Facebook eller Instagram.