 Så i velkommen til Folkemødet her på Aarhus under ST. Mit navn er Jakob Fultang. Jeg er uddannelsrelektør på butikken. Og det vi skal snakke om nu, det er noget, som jeg næsten ikke kan forestille mig. Der sidder nogen derude, der ikke på den ene eller anden måde har været optaget af. Det har jeg i hvert fald selv. Det handler om corona, det handler om håndtering af covid-insatsen. Og hvordan man gjorde det. Og for at diskutere det med jer, og I har om mulighed for at stille spørgsmål på SMS. Så mange af jer ved, så kan I bare stille spørgsmål, så kommer de her ind i talen. Og for at komme nærmere på, hvad der var der skete, hvad vi kan lære af det, så har jeg simpelthen det stærkeste panel, man kan tænke sig til alle mulige aspekter af den samlet corona-insatsen. Nemlig de mennesker, der har lavet en tændig stor rapport, bog, udredning om hele forløbet. Men ambitionen for debatten er i virkeligheden både at diskutere, hvad der skete, men sandelig også at diskutere, hvad vi kan lære af det, og hvad der frem og rettet skal ske, når vi skal håndtere. Så stor udfordringer, som det er at håndtere en corona-insats. Jeg har selv meget opset af det, så jeg glæder mig til diskussionen. I panelet har jeg Jørgen Grønne-Gård Christensen, professor IMEA Tus-I-Statskunskab, og I, der sidder herinde, kan jo godt give Jørgen en hånd. Sagt for det, så har jeg Helle Bydgermassen, professor Iure, som kan kigge os lidt omkring de juridiske aspekter, og de juridiske aspekter af denne her sag er jo langt fra slut. Der er også nogle frem og retter ting, som jeg kommer til at snakke om. Også en hånd til Helle Peter Bjær Mortensen, der er professor I-Statskunskab, og også en hånd til Peter. Og selvom vi selvfølgelig har dem kan sige, at rammen med er den mere statskunskabs ramme, så er der også sundhedsmedicierspik, der er denne her corona, må man i militant sige. Derfor er jeg rigtig glad for, at vi har Lars Jørgen Østergård, der er professor i klinisk medicin, har også en hånd til Lars. Men Jørgen, jeg kan godt tænke mig at starte på dig, fordi du har jo udredning liggende på bordet. En stor dig og sag, du kan lige holde den op, jeg. Lad os lige ind, vi går videre og siger, hvad står der i den? Hvad er det, der er hovedpunkten den? Og så kaster vi os ud i det fremtidige ting. Øj, ja, lad os gå. Hovedpunktene er baseret på denne opgave, der blev formulerede Folketingens udvalg for rejtningsorden for præcis et år siden. Og de bad et indstemt Folketing, bad om at få kortlagt begivenhedsforløbet i forbindelsen med håndteringen af covid-19, også få vurderet, hvad der var gået godt, og hvad der var gået mere kritisk for sig. Og det overordnede formål med det. Det var at drage nogle læringspunkter, som man i fremtidige krisesituationer, og specielt på sundhedsområdet, kunne stå lidt bedre rustet. Det var også sådan, at forlængelsen af de læringspunkter, som vi skulle uddrage, der skulle vi også komme med nogle forslag til, hvordan man så kunne indrette sig, hver henblik på fremtiden. Det var sådan, at vores opdrag, det gik udlukkende på, at vi skulle kortlægge håndteringen forløbet i den allerførste fase. Det vil sige fra nytår 2019 til 2020, og frem til slutningen april 2020. Så er det sådan, som alle med, at der er løbet rigtig meget vand i siden hen, og der kom nye aspekter frem, som understreger nogle af de problemstillinger, vi beskæftiger os med her, og som i allerhøjste grad også pitter over til den læring, man kan beskæftige sig med. Det er det, jeg vil sige til indredning. Så går vi ned i forskellige endhøjdsmængsige sider af det nu. Super. Ja, men mange tak for det, og Jørgen. Hvis du havde redet Lukas Løbses løde for, da du så lavede udredningen, havde du så en ting, hvor du tænkte, det var længere at pokkes, det havde jeg ikke set kommet. Ja. Hvad jeg siger, altså selv nu, hvor vi er af bagklov, og vi kommer ind på det om et lille øjeblik, men det var to ting. Det var den ekstreme centralisering, der vi meget hurtigt kunne give aktar i regeringsapparatet, og i centralemonstrationen. Og så var det også den meget høje grad af omstillingsberighed i regeringsapparatet og centralemonstrationen. Og begge dele har deres positiver og negativ sider, som jeg sikker på, at vi kommer tilbage til. Det kom vi tilbage til, men det var det, der overraskede. Altså, da vi så nogle af de første dokumenter, hvor vi så det demonstrerede, der er blinket ved altid lidt møgnende. Ja, det kan jeg godt forstå. Vi tror, at der var mange, der gjorde det, og det var jo en spændende flydel. Og det interessante her er jo også, at de faktisk hænger sammen. Men det kommer vi garanteret til Peter. Nu gør jeg ordet til dig for at netop at tage fat på nogle af de her aspekter, og så de frem og rejner delen af det. Resko, Peter. Ja, tak. Jamen, altså jeg kan starte med at måske opsumere vores vurdering i overskrifter. Altså, der må man jo sige, at det er grundlæggende en positiv vurdering af forløbet. Vi kommer frem til. Man kan sige, at der er helt klart beslutningerne. Hva' de rigtige, hva' de forkerte? Det er også, som Jørgen siger, ikke det vil bebede om at sætte til, og det tror jeg vil blive diskuteret lang tid fremme over, med det, at man handlede på krisen, at man forholdt sig til den, og at regeringen sætter forbrug ind, at folketinget bakket op, og at vi havde et embesværk, som stillede sig om og givet op på utrolig tid. Altså i en hastighed, vi ikke har set på noget tidspunkt tidligere. Altså det vurderer, vi er grundlæggende som tager meget positivt, og vi siger jo også, det er jo ikke givet der på den måde. Vi kan se til andre lande, at man havde den handelkraft og kunne mobilisere på den tid, man gjorde. Så det hele over en linje, og vi er meget positivt, og nogle forskellige ting, vi selvfølgelig er lidt mere kritisk overfor. Ja, og det vinder vi tilbage til, man måske godt lige allerede nu, at sige bare en enkel af de ting, hvor man tænker, der er alle en ny angse her, som man efterfølgende kan lære af, at vi skal prøve at undgå frem og rette. Ja, men altså, der er jo noget omkring samspillet, med de centrale møndigheder, ikke mindst, at det er jo det centrale samspillet, mellem sundhedsstyrelsen og statsministeriet, og det er jo for starten af, konfliktfyldt på forskellige vis, og så er der nogle ting omkring hasverket, det kommer heller måske også ind på, når vi kommer til epidemiologen 12. marts, og den måde, man gik frem på der, men altså grundlæggende set er, at det er en positiv fortælling, og det er sådan set også vigtigt, læringsperspektiv, fordi man kan godt tage en masse tiltage, for at rette op på ting, som i virkeligheden fungerede, så på den måde er det ikke, fordi der ikke er noget at hente, selvom det er et positivt. Nej, men det er præcis det der ramme for, nu kan vi stå her og snakke om det på en måde, hvor vi kigger frem og retter. Og det kan vi jo kun fordi, at man har været ret forsigtig i udvarspunktet. Så det er det afsæt, vi har. Så skal vi til det rettslige dele af det. Hvor er det, vi er på vej hen med det rettslige? Lad os gå hele. Faktisk, skal du være set med rettige brænderne, så det er der første frem, som springer i øjnene. Det er jo, at måltigtingen, den 12. marts sidste år, på 14 timer, ved to en meget indgribende lov. Der var tale om en ændring af epidemiologen, som indtil da havde levet et meget tilbagetrukke liv. Og lovforslaget blev fremsat kl. 10. 12. Og loven blev videretaget kort før midnat samme dato. Så det gik hurtigt, og det var en indgribende lov. Og det var det fordi, den giver mulighed for at gøre indgrib i borgernes helt grundlæggende rettigheder, bevægelsesfriheden, forsamlingsfriheden af hvervsfriheden, egendomsretten, privatlivet i form af tvangsvaccination, tvangsbehandling, tvangsundersøgelse. Og magten til at rulle de her indgribede blodgivet til sundhedsministeren, uden krav om særlig meget indblænding for sundhedsmøndighederne. Og for lige nu er det jo landskamp i aftenen, sundhedsministeren fik en meget bred bane at spille på. Og det strider faktisk mod et helt grundlæggende princip, om at jo mere indgribende for en staltning, og man kan gøre over for borgern, jo mere præcis og klar skal loven være. Og det var den ikke. Det er den første rettlige betændighed, kan man sige. Og dertil kommer så, at loven var totalt blodtet for rett-sikkerhedsgarantier, som skal sikre, at indgrebene, der bliver foretaget, ikke går videre end den eventigt. Og så er der selvfølgelig lovgivningsprocessen, som er problematisk. Det giver sig selv med tre behandlinger og udvaltbehandling, omkring tolt timer. Så er de demokratiske processer, som vi normalt kender, sat ud af spil, højring af møndigheder og offentlige højring. Og Folketingens medlemmer havde jo ikke nogen rejelt mulighed for at sætte sig ind i, hvad der var med en to stilling til. Nej, det er ikke en grøn, man kan sige. Hvis man snakket med folketingens medlemmer i den periode, så havde din følelse, at der gik lige vandre og særligt. Ja, den vandre parlamentarisk legitimitet, som vi også gør ræde for. Ja, ja. Og hvad er så vejen ud af det, hvorfor vi lige får det på? Ja, men vi har fået en ny epidemiolog og I'm not amused totalt. Der er rettet op på nogle af de ting, som jeg her har gjort redde for, men der er stadigvæk uklarigheder. Hvad går en tvangsbehandling ud på? Hvor langt kan den gå? Er det medicinske behandlinger? Er det operativ indgreb? Og så videre. Og jeg synes også, der mangler nogle centrale rettsikkerhedsgarantier for at simpelthen kage et gang, når man får afstatning, hjælpepatter. Der har man jo sådan set priskighed af at være og styrrelsen uden at have nogle klage mulighed. Og der er flere ting, jeg kunne nævne. Der er flere ting, men... Og så er der jo også en ting, som jeg synes, som vi kan lide at forse, at vi kan vente tilbage til det også. Men jo som også falder uden for udredningen, men jo så har det aspekt, at man siger, man går ind og i virkeligheden nu siger det meget primitivt for dobblere straffen, hvis der er taget om noget, der er mediceret til corona. Det er jo også rettetikkerhedsmæssigt en rentativ ting. Det var også en uklare lov. Og det kan jeg så udslag i en lands rettståm her fra Gændens Kvindbrugt. Lidt og sist, som jeg var helt frisk i landrettsståm, som jo i virkeligheden underkender byretten. Hvis jeg husker det rigtigt, så var det jo, at vi gik jo fra to års fængsel til 60-dags fængsel, som vi så fakte. Så der var taget om for at få lytterne, så var det den kvinde, som det tog i en mænden-black-demonstrationer, hvor hun bl.a. ropte. Nu skal vi smade af byen på en citerede efterhåkommelsen. Nu skal vi smade af byen på en frædelig måde eller? Ikke måde. Ikke måde. Tak hele tak. Og hun fik jo først en meget hård straff, vil man sige, fordi man dobbelt op. Nu får hun så efter lands retten, og spørgsmålet er om den kommer til højstretret. Hvad tror du? Det tror jeg ikke, men jeg ved det ikke. Nej, nu tror jeg, at man er på mere end andet sted, men i forhold til det. Ja, godt. Al det her, det synes jeg jo er voldsomt interessant og spændende. I må endelig udfordre mig med spørgsmålet derude fra, hvis der er noget omkring både det samfund, og hvis vi kommer til at tænke på mange af spekterne, men sannlig også omkring det restelige. I hvilket omfang skal vi på en eller anden måde vente bage til normaltidsdanneln, for det er jo der, vi er nu, at vi skal se frem til normaltidsdanneln. Godt, og så er det lagt dig, Lars. Er du klar til at vente bage til normaltidsdanneln? Du har jo i hvert fald i periode, kan jeg huske, der var i din afdelning, hvor jeg jo virkeligheden beskrevet som en arbejdsplads, hvor der virkelig blev tråket hårdveksler på de ansatte, og hvor I virkelig arbejde benhård med det her. Hvordan ser du på det? Også i forhold til det fremme rettet periode? I forhold til det fremme rettet, men jeg tænker, at nogle af de ting, vi kan lære, det er at have en eller anden relativt detaljerede form til planlægning, altså et beredskab, der kan tage højde for, hvad der måtte komme. Nu var det jo sådan, at vi kunne jo ikke vide, at der ville komme noget, der hedde COVID-19 sygdom. Vi havde jo heller ikke nogle planer for COVID-19, er den klare grund, at der var ikke nogen, som beskrevet COVID-19 før. Så vi havde nogle planer for influencer, vi havde nogle planer for biothermikobber, for eksempel, og sådan nogle sygdom, som har kendt det. Men vi havde jo faktisk ikke nogle beredskab planer for sygdom, vi ikke kendte. Og det visste sig jo, at den her SARS-CoV-2, vi jo adskældte sig væsentligt for SARS-CoV-1, og SARS-CoV-1, den låde sig inddæmmet, fordi den simpelthen ikke smittede før, man ligesom havde symptomet, og så var det nemt at finde ud af, hvem det var, der var smittesomme, og så kunne man sætte dem i karantæne, så holdt den ikke. Men her, der kunne man smitte før man blev syg, eller uden at man nogen signe blev syg, altså fik symptom, kunne man alligevel smitte. Så det var jo nogle helt andre ting, der kom op der. Så jeg tænker frem og rette, så har vi simpelthen behov for en planlægning, en beredskabplan, der tager højde for, hvad man ville kunne risikere at komme ud for i fremtiden. Det vil sige, at vi skal have noget, der er mere generisk, og det er ikke fordi, der er så mange, mange, mange forskellige muligheder, fordi der er nogle forskellige muligheder for smittesomhed, altså hvordan noget smitter. Og det kan man faktisk godt tage højde for i en generisk beredskabplan. Og det tænker jeg er vigtigt frem og rette, at vi får etableret det. Så tænker jeg også, at det, der har reddet os her, hvis jeg lige måtte tage den mad nu, det er teknologi. Og det her med, at vi kan lave en mRNA-vaccine, vi har aldrig någonsin anvendt den teknologi før. Men det handler egentlig om at sprøje noget ind i kroppen, som så er i stand til at lave et specielt problem. Og hvor den her teknologi den før hænder, det ved vi ikke, men det, at vi havde adgang til den her teknologi, det har gjort, at vi ikke i øjeblik stadig vil kræve den store nedlukning. Og sidst men ikke mindst, så synes jeg, at det er ekstremt vigtigt, og det, der i virkeligheden har været med til, indtil vi fik vaccinen og holde det her på et ret fornuftigt stadig i Danmark, det har jo været befolkningsopbakning. Og hvordan kan det være befolkningsopbakning, så har været så stor. Og det skal jeg ikke gøre mig klåbe på, men jeg kan i hvert fald se, at det, der skete, det var, at der var en relativt stor konkurrenc mellem udmællingerne fra det sundhedsfaglige, fra det politiske og fra medierne. Altså, det er i starten, synes jeg, i hvert fald, men nu har jeg ikke så meget med det politiske, altså politisk politiske, mere med det, hvad skal man sige, det styrelsesmæssige. Men i hvert fald, ved at sige medierne og fagkunskaben, havde et meget tæt parallel i starten, og vi var også som, hvad skal man sige, sundhedsmedarbejdere rimelig lojale over for de udmællinger, der også kom politisk, altså det var jo selvfølgelig en balancegang, fordi vi vidste jo heller ikke ret meget. Men det, at de her tre instanser faktisk, var så enige om formiddelingen i det, den tror jeg har været med til at give, at danskerne har vagt så meget op om det. Og så selvfølgelig, altså den danske tillid til det, at være i Danmark, altså den enkelte borges, det tror jeg som tydeligt. Ja, og nu har vi jo borges universitet, hvor Gjert Tingstrøm er ansat som forskere, og han har prøvet at prøve at være helt unikke i Danmark, i forhold til tillid. Altså folk sætter jo stadigvæk lige om lidt, så sætter de jobbebakker ud og smider med penge i en bøtte, og det spiller faktisk en rolle for den måde, vi som samfund agerer, når vi får en sommercivel ting, som den her, jeg er stået selv af, jeg tog ud her til morgen, hvor folk har fuldstændig dismineret mundbind på, op af trappen, man går kun i den ene side af trappen, det er noget helt nytt i Danmark, man går kun i den ene side af trappen, fordi man vil sandligt ikke komme til at møde nogle mådegrående forandet, så det er jo nogle væggebringer. Så hvis jeg lige må tage komplektionen på det, så handler det simpelthen om at lave et godt beredskab, det handler om at investere i teknologi, og det handler om at sikre, at befolkningstillighed beopret holdt. Ja, det er din version af jametillighedet at lægge et håb, det er de tre ting, man skal huske, så kan man på den måde få løftet, men det er også en vigtig point, som vi skal huske inden vi går videre med de mere kritiske aspekter, det er jo en kæmpe sej for videnskabet, altså det er jo en kæmpe sej, vi er på en vidensinstillusion på Aarhus Universitet, det er at man som samfund, som beværdelsamfund, kan få skrap nogle vacciner og få dem udbredt så hurtigt, man fortsætter denne institution, fortsæt denne samtage, vi skulle have haft, hvis ikke vaccinerne havde været der, som jeg tænker, at vi er blevet alle sammen, har fået et stik af, i hvert fald også, der står her. Så tak for det Lars. Jørgen, så kigger vi fremme af. Nu tager vi, vi kigger fremad, men vi kigger først lidt tilbage, det jeg gør nu, der er mening af galtakken, det jeg gør nu, det er at i forlængelse af det, der er sagt her, som er en blanding af positivt og kritiske ting, der prøver at løfte den lidt op i generaliseringenivå, og udgangspunktet det er, at vi hedder altså regeringssystem og administration, også et sundhedsværelsen, som var i stand til, at prøve at stille sig utroligt hurtigt og tilfærdt i de problemer, man er kendere af, alvorne af i slutningen af februar sidste år. Men når vi så ser på den måde, det bliver grebet an på, så er der altså nogen ting, der viser, at det her, der var meget mere positivt, og de har altså fremadrettende konsekvenser. Det første jeg vil pege på i den sammenhæng, det er den der centralisering, vi så omkring statsministeriet, og omkring regeringen og den politiske styring, den skal man altså se i sammenhæng med den måde, den nuværende regering er gået til regeringsopgaven på, for der blev allerede før valgt i 2019 ananceret et opgør med systemet, om at med en betonning af, at de beslutninger, der skal træffes i et stort omkring danske, det er grundlæggende politiske beslutninger. Og det er det, vi ser slå i gennem her, meget mærkebart på godt og undt, kan man sige, i forbindelse med håndteringen af krisen. Det er også satten, at den effektiviske set, vi så i den regeringsbesigere centraldemonstrativ handelkraft, der tilbage omkring første marts sidste år, den havde en baufsid, og de andre havde været inde på nogen af den. Det var etableringen af nogle rettet, hvor de havde flaskehalte, og det var altså også en utrolig sårehed over for et tidsprejs i beslutningsprocessen. Og så var det satten, at det ikke bare de der tjekmekanismer, der ligger i frktændende højringsprocedyr, som også ligger i tid til, at man kan debattere tingene igen i folketing, men også de tjekmekanismer, der er bygget ind i det centraldemonstrativ af bret, de var altså i ganske betydeligt omfang suspenderet her. Der kan man så sige, at i den hektiske fase fra slutningen af februar og hen igennem marts bovnet, der kunne der være rigtig mange gode grundet til, at man sagde, nu må vi handle på en anden måde, end vi normalt gør. Men det kom altså med en pris, at man gjorde det på den måde. Og det er spørgsmål, og det tager vi også op i vores hotboard. Det er jo om det der tidspresse, det var et vedholdende tidspresse, eller om det ikke var sådan, at når vi kommer hen i sommeren, og efteråret 2020, der stod man i en helt anden situation. Men der er det charakteristisk, at man kører videre i samme spurg. Det, der følger er det også, det er, at vi perioden igen, der har vi altså et folketing, som bliver tænkt i baggrunden. Og det giver for sig bizart, fordi vi har en meget svag mindbrethaldsregering. Og det er sgu efter normalt dansk parlamentarisk logik, føre til, at den søgte forhandlinger med partierne i folketing. Men de så ikke, og et rigtig godt eksempel, det er jo forløbet omkring epidemilaven som helvede, hvor ene på. Det var i den første tidlige fase, 12. marts sidste år, men det var jo også den revision regering, der lavede op til sidste efterår, og det var så det endelige forløb, hen igennem vinteren frem til 1. marts, hvor den nuværende version af epidemilaven kan have vedtaget. Og der var altså nogle rigtige at vore efterbængende der. Det gør så også, at vi har set, og det er noget helt helt nyt, at vi har set et enligt folketing, sætte sig på bagbængende. Og noget af det, der blev besluttet, dels i forbindelse med aftalerne omkring nye epidemilaven, men også i forbindelse med nogle overvejelser, kring parlamentarisk kontroll med regering, at der indført man nogle kilt nye instrumenter. De gamle undersøgelseskommissioner består, men vi har så fået grænsningskommissioner, som grundlægten er det samme, men hvor initiativet er flyttet over i folketinget. Så har vi fået sådan noget, som vi lavede her, det der bliver kaldt eksperturredninger. Det er også blevet kodificeret nu i en beregning fra, hvad hedder en beregning for udvalg, for foregningssorten, og på samme måde har de kanoniseret, kan man sige advokat-undersøgelserne, som altid har været omtvistet, så det er, at jeg har haft rigtig mange konsekvenser, som ændrer måden at tænke sådan nogle ting på, og som også lægger op til mere dybtgående, og lidt mere langsigtigt overvejelser om, hvordan vi ender et af vores sygstæng. Ja, og det er jo en meget fascinerende beskrivelse her, jeg har hørt, altså der har været advarsenslamper, der har været ting der er gået for stærkt, der har været som helvede også være ind på, at man har sat del af vores parlamentariske kontroll ud, men man kan så sige måske fremadrettet, at man er ved at bo i et domstol, og vi har også et parlamentariske system, som på en eller anden måde er ved at forsøge at tvinge en regering, der måske handler for meget på bare, hvis du nu nevner dig også på bare, hvis man holder fast i deres tidspresse, man holder fast i nødvendighedens retorik omkring det her, så siger vi, men vi har nogle domstoler, de siger, ho, ho, kom ikke for langt ind, og vi har et parlamentariske system, som som en eller anden. Det er jo at tage uden at vi skal overfortrøje det, hvertfald hvis vi skal gøre det, så er det helle, der skal gøre det. Men det er jo rigtig interessant, at vi ser landsretten på den måde gå ud og markere sig i forhold til noget, som jeg har rigtig stor politisk opmærksomhed og havde rigtig stor, eller højt politisk prioritet på det tidspunkt, hvor det blev vedtagede. Og det ved jeg ikke, om det er nu i anden, mig vil komme til også at blive ind, fordi nu skal man bespå med konservaktisk historisk grævning, men reagerer landsretten også på, at vi nu er et helt andet sted? Hvis nu ikke vaccinen var blevet opfundet, og vi stadigvæk havde haft det her corona-pressing på at samfundet havde, men så fortsætter landsretten, han har sagt, måske det er ikke så tosset, at vi har restriktive en positiv praks. Jeg tror mere landsretten reagerer på en uklare lovgivning. Ja, landsretten signalerer med sin dom til lovgivnet. Hallo, nu må jeg lige tage, og landsretten er på engdage, så er I fast så fald. Det godt være, at det er ringeligt, man skal dobbelt straffe, hvis man hukker spridt til det eller stjene af munbind. Men det går altså ikke, hvis det gælder en demokratiske ret til at demonstrere. Er det der? Ja, men der stod jo ikke noget om, at det var gældende i den der situation, og så siger man, så kan vi ikke lade den række så langt. Og det er jo så, at vi så har det sagt. Ja, og i forlængelse er det helle at sige, så vil jeg fortælle, at der er vi så inde i noget, der er frem og rettet. Fordi vi søger noget om betydning eller den måde, man forbereder lovgivning på, går vi tilbage til epidemiologsforløbet, så er det en ting, det der skete sidste forår, og det kan man mene alt muligt om, og man kan faktisk også forsvare det, der skete. Men da man så begynder forberedelsen, at den permanente i det forstande lovgivning er, er en permanente epidemiolog, der kan man sige, der var der altså tid til at gøre det på en anden måde. Og så det næste, man kan få i til, det er de der kædsomtlige høringer, som fortages af myndigheder, alle mulige savkønter, ekstern interessenter, alle mulige andre, der ved, vi faktisk er så tørt, og kædsomt, og biokratisk, det indvidder, så er det noget, der har praktiske konsekvenser for lovgivning, og som kan bidrage til at højne kvaliteten. Hvad havde man haft sådan nogle nok tid ind, og det havde man nok det sidste efterår, og mindre sådan nogle proceser ind, så kunne man have haft et bedre resultat. Og hvor er det godt at vide, at en udredning på den tykkelser størrelse, den faktisk gør et indtryk på beslutningstagerne, kan vi godt nogle gange i medierne glemme, at beslutningstagerne er så meget optaget af, hvad sådan nogen som jeg siger, i sådan en måde. Ja, ja, i størrelsen er der gradet, og jeg har lidt omhængig af, hvornår vi har en opinion demokrere. Men det vil jeg synes, den diskussion her, den kræse om det, som jeg indiserer, som den vigtigste kamp, lige nu omkring læringen, for mig at se, det bliver en mest spændende at følge, det er, at vi har meget klart budskaber om, at man holder fast i det, vi kalder en pluralistisk rødgivning, altså rødgivning, kvalificeringen af beslutningstagerne, at man insisterer på, at når man har en kris, så er der kæmpe usikkerheder, det vil sige, at der er ingen, der kan gennem skolen, altså sundhedsstyrelsen kunne ikke gennem skolen, sælge en særmel til tut, selv ikke Lars Østergård på gennem skolen. Arh, jeg tror, at der kan starte på, men det kalder på. Altså selvfølgelig skal man have beslutningskraft, men man skal altså meget, meget hurtigt tilbage til en pluralistisk, og der kan man sige den anden position, der at sige, de tog bare fejl, så nu oprater vi den nyt organ, eller nu deponerer vi alle vores æg i kurven hos Statens særmel til tut, fordi dem har vi mere til det til, og det er så meget, meget fundamentelt, synes jeg, at man insisterer på at sige, nej, læren er, at der er ingen, der kan gennem skolen, derfor så skal vi have så meget pluralisme, og så mange forskellige inputs fra eksperter og høringer, og så er vi her hovedet muligt. Altså den der ene 12. mart, dem må ikke, altså det er kun et helt akut krisesituation, man kan. Så vi kan sige aldrig mere 12. mart, ligesom vi har aldrig mere... 11. april, ja, ja, det er lappet simpelthen, ja. Men det, jeg glæder for nogen af de der piller, fordi det er noget, jeg synes i hvert fald, jeg har været meget spændende at følge, og det er altså bare fra Legemans betrækning, og at følge diskussionen fra nervisredaktion, men det er der med arbejdsfordeling mellem sundhedsstyrelsen og Statens særmel til tut, for jeg har i mit hoved en idé om, at sundhedsstyrelsen skal være dem, der rådgiver som bredere, sundhedsspørgsmålet, hvordan skal man gratuere, og det kan være en, en indsatsmålet, hever etisvindtid, det kan være alt muligt forbyggende ting, og så har vi sieringsstudiet, som skal være skarpe på den, kan man sige, mere vaksiner og medicin og så videre. Jeg har haft en oplevelse, og nu vil jeg gerne have, hvis I melder ind på det, at de har byttet casketter lidt under vej, så vi vil også heve ud i den samme casket i periode, og så videre. Nogle er der lyst til at sige noget af det. Det er jeg... Ja, ja, det kan jeg godt. Ja, det er det som siden også, det billede jeg selv har. Jeg har også været forvirret over deres casketter forvirring. Indem man, hvor man kan sige, at sundheds, eller hvad som det er stadien, seriominstitut, og nogle af de personer, der er blevet i hvert fald trukket meget ind, som, hvad skal man sige, rådgiver, sundhedsmæssigt rådgiver for nogle beslutningsproceser, og hvor man kan sige, at man næsten savner en stemme fra sundhedsstyrelsen samtidigt. Og spørgsmålet er jo så, om det var fordi sundhedsstyrelsen ikke sagde noget, eller fordi, at det var sådan en del bespurt, eller blive holdt udenfor, eller hvad. Så det er jo noget, vi også har kigget på her i rapporten, og det kan Jørgen måske komme nærmere ind på, men det synes jeg, at det er tydeligt billede. Og der kan man også sige, at stadien seriominstitut har jo også haft flere forskellige roller, fordi de har jo både et vidensgenererende institut, altså forskningsinstitut, men de er også rådgiverne. De er til tidligere også noget, der har været, noget, der kunne sammenligne med en privat virksomhed, og forsøg på at tjene penge på vaksiner, og lave de her også noget, og det er måske ikke så meget mere, men de har jo haft mange roller, og derfor kan det måske også være vanskelig i, hvilke ben man skal stå på. Men nu får jeg den populære fremstilling af jo, at tidligt i forløbet, så blev statsministeren og statsminister Medt Frederiksen, enig med at sætte om en sådan brudstremsråde, til at lave man mindre vægt, end man lavede vægt fra stadien og seriominstitut. Det ville også det der skete. Og hvad skal vi gøre ved det fremadretter, hvis vi skal i instillusioner til at komme tilbage i balance? Jørgen. Jeg tror, at Peter skal lige ind omkring noget af det, men jeg vil lige til det, Lars siger, plus det, du spørger om, så siger to ting. Det ene er, at hvis vi går tilbage, det er til rollefordeling mellem seriominstitutet og sundhedsstyrelsen. Så er det formelt sådan i sundhedsberedskabet, at sundhedsstyrelsen var placeret som den koordinærende myndighed på det område, og så de andre bændende nu var et institut, eller hvad man nu kalder det, seriominstitutet eller de andre styrelser på sundhedsministeriets område, så de underleverer en dør til sundhedsstyrelsen. Det bliver sat ud af kraft på et meget tidlig tidspunkt, og så rykker seriominstitutet, som Lars beskriver det, ind i rollen som en væsentlig farvelige rådgiver for centraladministrationen og for regeringen. Det er den ene ting. Og det andet fra... Og skuldt, ja, men det er en ny rolle, de får det, ikke? Det er jo ikke det, som Lars siger, at det ikke er det normale billede, og som det også lå i dit spørgsmål, det er ikke det normale billede. Så i forhold til det fremadrettet, så vil jeg sige, at så ser det ud som om, men begge steder trods alt har dravet noget positiv læring, at det er der kritiske forløg, der var sidste år, fordi hvis vi tager for eksempel diskussionen om vaccinplanerne, eller for eksempel de diskussioner, der har været omkring modelleringen af pandemiforløbet, der har vi altså set, at der er blevet bygget nogle procedurer op, som er med til at kvalitetesikre, og som også er med til at sikre den pluralisme, som Peter talte om for døjblikket. Så der er sket sådan, kan man sige, folk tror, at jeg er en autonom tilpassning på de to nivåer, så er der faktisk sket nogle forbedringer. Der er sket nogle forbedringer, må man sige, og de er ikke nødvendigvis initieret opfra. Nej, nej, okej. Det vil tidligere jo især et spændende perspektiv, i hvert fald. Peter, jamen det er bare, jeg har snakket, at det er kompliceret alt for meget, men nu, når vi har 600 sider, så er det lige alle kompliceret, du kan tage det lidt forvidt, at de er imod i sundhedsstyrelsens råd, og derfor tager de stadien til at møde til tut. Altså det er for løbet, som vi læser, det er jo sådan set, at der er statsministeriet efterspørger, og læser hvad der kommer, og de bestiller sundhedsstyrelsen, altså der er bare usikkerheder, de ender med at være uenige om, hvad vi skal her. Og det er sådan set okej, og så kommer stadien til at møde til tut ind. Det vi siger, hvis man skal sige noget kritisk, er at sundhedsstyrelsen, efter vores modering, holder nok for længe fast i, at det her er en sag for sundhedsstyrelsen, og ligesom den rolle, de formel seter, givet til at styre lige af ting, hvor de allerede sidst i januar nok, burde have indset, at det her er en sag, der skal håndtere på regeringsniveau, og derfor har statsministeriet en naturlig interesse i det. På den anden side, er vi lidt efter statsministeriet, og siger, kunne I ikke have fået et mere frukbart samspil med sundhedsstyrelsen, måske ved at inddrage dem på den anden måde, det bliver så meget de sender daglige bestillinger, og vi skal have den her tænderlørte aften, vi skal have en bestilling i morgen, altså de kommer aldrig rigtig sit og sidde om sammenbord, og egentlig diskutere, om de kunne finde en eller anden bedre løsning, så på den måde er der noget at lære, det er egentlig med hjørnen i, at indtrykke ud fra i perioden efter, at de sådan set har fundet et modusti kan fungere i. Ja, okay, så det er den fremme rette, der sker faktisk noget. Nu er jeg bare lige sige, sådan servicesministeriet sidder derude, vi er meget gerne af SMS-spørgsmålet, men vi har lige den udfordring for at blikke det, et konton er under angreb, apropos virus, så derfor er det ikke sikkert, at jeg råser nogle dejlige spørgsmål fra min skærm, så det kan være, derfor er det ikke for at svare på hjørspørgsmålet, men jeg kan jo forstå, at man spørger, fordi det er jo virkelig en fantastisk panel, at kunne spørge om lige præcis det her. Godt, men vi kan sige, at vi har været inde på, at der er nogle restelige problemer, vi har været inde på, at der var et enormt tidspress, og det tidspress havde man måske også, at han tidligst til at trække lidt længere, og man egentlig kunne begrunde det. Vi har haft et makkamp i mellem nogle styrelser, og en exameninstitut, som så fremadrettet, fører til nogle nye måder, og håndterer det her på. Det er sådan set, der hvor vi står. Hvis jeg så skal tilbage, at jeg er jævnesavokat, hvad jeg jo elsker at være, så kunne jeg jo sige, okay, men der var jo det med, og nu bliver det måske gænt, det er en meget folkelig version af det, men der var jo det med, at på et tidspunkt, læste landets, det er tilbordet mange sikernes, dagensministereret en artikel, i et videnskab i tidskræft. Og den artikel, gav hende et andet billede, end det hun fik, fra Sonne Styrrelsen på det tidspunkt. Og den kan man sige, følelsen af, at man ikke rigtig kunne rejne med det, man fik har vel, hvad skulle de ellers have gjort? Hvad skulle Mente Frederiksen, og det var mange sikkerne egentlig har gjort, hvis de ikke sagde, vi er nødt til at handle det, fordi de råde, vi får fra vores styrelser, er kroppsagt, det er ikke så anvendeligt her. Jørgen? Ja, det er jo ikke bare, en folkevinkel på det, fordi det er en faktuelt beskrivelse, og den måde det foregik på. Og for lige, så skal vi ikke dvile meget ved det, men det, det jo viser, er, at der så var en svaghed, kan vi sige, i det etableret beslutningssygstænd, fordi Sonne Styrrelsen var i gang med en systematisk overvågning, men der var ikke rigtigt i Sonhedsministeriet noget kritisk tjek på det arbejde, som foregik i Sonheds Styrrelsen's regi, derfor var der nogen, der skulle skubbe til et helt andet sted fra, og det var så departementchefen i statsministeriet, som altså adede den der enorme energi, som hun også sædde op, surfede på internet og fandt så nogle ting, om aften den 21. januar. Og det er jo en svaghed i systemet, fordi det er jo helt tilfældigt, at statsministeriet i toppen er bemandet på den måde, så der kommer det der kritiske tjek ind, det er en væsentlig ting omkring det, og der er spørgsmålet, så der vil vi tage bag ved pluralismen, det er jo så, at det gør, at så er det væsentligt, at vi har i bred forstand et pluralistisk rådgivnings- og beslutningsmiljø, så andre i genneden fald kunne løfte den opgave, som Barbara Bertelsen så tog på sig. Det er jo så på sig, ja. Kan du bare lige kort supple jer, fordi i forlængelse af det hjørn siger også, det vi taler om før, så kan man bare sige, der vi konstaterer lidt afligt, at det ikke får mere ud af, fordi egentlig så tror jeg, at den bliver fanget op tidligere end det gør i andre lande, og stadigvæk intervju, med det, der ligner en feberredning, det er hende 10. og 11. marts. Ja, det får godt meget hektisk, for meget holdtider, der kan man sige, der får man ikke helt nok at lide tilbage til det her samtspil med en statsministeriet af Sundhedsmyndighederne, at man ikke får det lige så mere konstruktivt i spil, når man nu fanger den så tidligt, så der kan gøre i stedet. For der er jo det faktum en form for pause fra den 21. januar, og hen til slutningen af februar, hvor Bapstus har udsendt den her ukass til de andre departementier, så sker der folk ikke så meget i det. Der sker ikke så meget, nej. Og uret feberredning, det er jo meget billigt, hvis prøv lige denne sammenhæng. Det er rigtigt lage. Jamen, jeg tænkte, at det her illustrerer jo også problemen i, at man faktisk har viden. Altså, Sundhedsmyndighederne, de havde ikke viden om det her, fordi det var en helt ny virus, helt en ny synom. Og det gør jo selvfølgelig, at der er et værkum, og derfor er det også vanskeligt at og rådgive på anden end den basis, man allerede har, som jeg sidder i nævn, altså SARS-CoV-1, for eksempel, eller influenza, og så videre, så videre. Og det synes jeg egentlig også, er noget andet, vi skal tænke på fremmede rette. Altså, hvis vi der bare under den her pandemi, havde indsamlet noget mere viden systematisk, altså, for eksempel, hvad sker der, når man laver specifikke nedlugninger eller specifikke oplugninger? Altså, hvad sker der, når man sætter så meget så mange ind på stadien, eller så så mange ind på stadien? Altså, vi kunne være blevet så meget klogere undervejs, og vi har simpelthen gjort det alt for lidt systematisk. Ja. Og det kunne jeg godt tænke mig, at vi kunne have brugt til forberedelsen i den næste pandemi, og man så måtte komme på den måde. Men, men, men, og der skal du lige udfordre, at på den laves ikke sådan ud, at læge ind i panelet? Ja, men, men det kræver vel også, at lægerne selv gør sig spilbar, at man selv gør sig, og siger, ringer ind til søren, brugstrømmen størrer et andet jo ikke, hvis det er det, man synes, at siger, Hallo søren, er du med på, at i international tidskræfter, er det her altså noget, der bliver taget med store album? Ja. Og det synes jeg også, at de fleste deres har gjort på den ene eller anden måde, og jeg kan også sige, at det er heller ikke skortet på, som brugstrømmen så mange er velvillige til, og etablerer sig nogle ting, og barker op om nogle af de store projekter, vi for eksempel. Så siger det ikke skortet på en så mange, vi er velvillige? Nej, nej, altså, jeg mener, altså, han har, altså, han har, altså, han har, altså, Okay, okay, okay. Prøv at spille. Prøv at spille. Prøv at spille. Prøv at spille. Prøv at spille. Altså, og altså, jeg kan godt i nogle eksempel, og for eksempel så, altså, det her med, hvor mange kan man komme ind på et stadion, og hvor tæt skal man nu, lave fodboldkamp i aften, ikke? Altså, og hvor tæt kan man sidde på hinanden? Ja. Der har vi jo sammen med Divisionsforeningen, og Dansk Live, altså, satte ret store projekter op, som kunne, vi kunne blive rigtig meget klogere af undervej, altså, måske kunne gøre, vi kunne have åbnet mere intelligent på et tidligere tidspunkt, og så nogle ting, og det kommer jo, faktisk ganske langt, også med opbakning, personlige styrers, osv. Men der har vi jo også været i system, hvor det har været meget styret fra, fra, hvad man siger, politisk hold, hvad man ville sætte i gang, fordi det i sidste ende, jo krævede en tillagelse af politiske karakterer. Og der kan man jo godt få det indtryk, når man ser at få løbet over langt, at man går fra, hvad man reagerer for sen, og for lidt, og så kan man diskutere, om man reagerer for meget. Efter, at jeg skætter på, om et år eller to år, vil vi kunne diskutere, om det var rigtigt, for eksempel at lukke i et undervisningssektort, om det var reelt, hvad vi skulle have gjort. Og på mindre måde, kender vi også diskussionen. Men der kunne man jo godt, den står vi jo på det universitet, i det der kan man jo godt anvende, nogle vinskab i principper, og vinskab i teknikker for at blive klogere. Altså, man kunne jo, for eksempel, have trokket lod i kommunerne, om at lukke skolerne eller ej. Og så kunne man jo se, om der var nogle kommuner, der er klare af sig bedre end andre, der er, hvor man har lukket det, eller man kunne i nogle kommuner, kunne man også med at lukke 34 klasse og 57 klasse, og så videre og så videre. Altså, alle de her kombinatorikere, selvfølgelig kan man ikke, skive ubegrænset kombinatorikere, men man kunne godt have anvendt, med mere vinskab i systematik i, og blive klogere på det forløb, vi allerede har været igennem. Og det håber jeg, da man i hvert fald, tager højde for det sidste stykke vej. Og det er jo lidt helt taget noget, der også virker undrendt, hvor sent det egentlig blev gjort lokalt. Altså, det undrede mig, hvor man tog det i meget, to unge nationale redskaber ind, og det har vist sig jo, at vi har så siden haft meget succes med. Igen nu er vi ude i bagforskesmelsen. Så kan man det, som om det er nu engang være. Vi er jo det, som jeg ved, at Mette Frederiksen, det ved jeg fra Kielertæt på forløbet, Mette Frederiksen og Barbara Berthelsen jo, ringer om mandagstrainer, men i jo dog mandagstrainer, med højk kvalifikation niveau. Men mit point er, at man kan sige, at vi var længe om at behandle den her, som den eneste skal behandles, nemlig lokalt, for det har været en succes. E-potensiens, ikke? Ja, det er det. Det fylder egentlig også af rapporten, af de noger, som har klaret sig ret godt. Der er det jo lokale myndigheder, der har kompetansen til at lukke ned. Så det kan man allerede have læst, i januar. Ja, ja, ja. Også at holde igen med de nationale midler, med skarper på de lokale, regionale nedlågninger i midten. Ja, ja. Og nu har vi ikke så forvandet mig til tilbage, så vi skal bare lige runde på det parlamentariske niveau. Nu tager vi lige først parlamentarisk, så ret slit, og så sundhedsmæssigt på det parlamentariske niveau. Vil du så sige, at hvad er det vigtigste, vi tager med os herfra? Det vigtigste, vi tager med os, det er, at de procedurer, vi kender, i henhold til grundlågen, og i henhold til folketingens forretningsorden, som ikke er mere faste, end at man kan gøre untagelser fra dem, de er faktisk rigtig væsentligt for sikringen af lovkvendelsen. Så vi kan tage med os, at der skal rigtig meget til, før vi går ind og suspenderer dem. Det er også erfaringen, at det har man ikke gjort, men vi så her, at man gør det sidste form, og så da vi kommer frem til efteråret, omkring mængderfærden, der ser vi jo to ting, og altså det ene er, at der er en landpædue, der bliver der politisk improviseret, omkring det der, og da man så på et tidspunkt kommer til denne opfaldelse, det er rigtig alvorligt, så haste den, når man igen, uden at tænke igen, hvad det kan koster på besvudlingskvaliteten, hvor det er jo sådan noget, der bliver underigt nu, i et andet regi end hos. Ja, men men, men jeg er med på det lidt i, kanadiet forskningsfælde, men der er jo også et aspekt af, at meningsmålninger, sociale medier og alt muligt andet, giver nogle af de, for eksempel statsministeren, det er en enorm bølge af følelser, det er en succes, ikke, at vi skal se væk fra det politiske aspekt, og der er vi også tilladt, også at skrive i vores rapport, at man skal ikke være blind for, at der er på rigtig mange aspekter, er politiske problemstillinger, en helt anden art, end det, vi står og taler om her, og der kan vi jo se, altså det der ekstreme forsigtighedsprincipt, som statsministeren og regeringen, meget tidligt, maler ud, det har jo så den konsekvens, af man tog nogle andre aspekter ned, altså for eksempel det der med skolerne, vi havde fattigere de sociale aspekter, men det er jo også sådan her omkring det økonomiske, det toner man ikke ned, men der siger man så, det måske i økonomisk interne koster, hvad det vil, vi betaler bare. Ja, ja. Og det er jo endeløkkes i den der fase, hvor man brugte nødvendighedspolitik, og ligesom tale hver form for, hvor vi kan jo få til, at i de indstillinger og vurderinger, der kom fra råstrøm og sundhedstyrelsen, der lag han jo optaget, man tog de andre aspekter ind, det der nok var svagheten i det, det var, at man ikke helt er kendt af den politiske sammenhæng, og så var det jo også, at det bl.a. på grund af tidspræs for formulerede frugtligt generelt, så det var svært at forholde sig til, men de havde faktisk fattigere problemstillinger tilbage i matchmålet sidste år. Hvad? Inden i verden af svagheten i Rassi, så vil jeg bare sige, der er hull igennem her igen, det ser ude til det virker, og jeg har fået et spørgsmål, som jeg synes, det måske lige lovligt meget folkemøde til, at jeg vil stille det, men det er, vi må se, hvilken trøj Lars Høstergård har underskørt den. Det synes jeg ikke, vi skal gøre. Det får vi også længe for her. Så er der virkelig folkemøde igen, og få det kommet direkte fra Sandvieralingen, det her hele. Vi skal også forbi de restlige aspekter. Du var inden på det, vi har været ved at være ude, hvad omkring det? Hvis jeg skal sige noget kort, om hvad jeg kunne ønske mig for fremtiden, når man ved til at love, det er, at man særligt, når det drejer som indgribende love, har et ordentligt foroprejt. Og det er ikke to måneders folketingsbehandling henover julen. Det er simpelthen et udvalg, med nogle savkønne, det kender vi fra ældre dage, og det bor altså bedre for kvaliteten, end de lov, hvis jeg har set polisens det. Men det er en meget vigtig pointe, fordi der bliver jo inspireret til at spørge dig til Sige Vinter, fordi han har jo den pointe, at vi har det mere at lave hoselovkivning på en langgang på det her. Og der kan man sige, det er din pointe her, den kan egentlig virkelig omfattes. Stort del af vores lovgivning, fordi vi laver simpelthen en for meget lovgivning, som er først fint af det. Ikke haste som 12. marts, men alligevel for hastet. Ja. Så vi også kan bruge vores, sådan en interesse, til at trykke prøve, om vi simpelthen er blevet for utolmodet i. Og der kan man jo til mediernes rolle ind, og alt muligt andet at sige, om vi simpelthen er blevet formodet i formodet, i utolmodet i vores skyld, i vores lovgivning. Klar? Peter har bare været en kort mærke til det parlamentariske. Altså jeg er helt enig i det, der blev sagt, og også Jørgens forslag. Og man kan sige det med haskværket, der måske har sat sig fast i situationen. Jeg synes bare, det er da rigtigt, det er indelidt med, hvor vi så også, at det var med til at holdere det parlamentariske. Altså, du sagde, vi er aldrig mere 12. marts, men omvendt var det jo, et folkesignet, der bakket op. Altså, vi må holde fast i, at det var et positivt samarbejde, med folkestyr, vi så, som næsten alde før. Altså, det er egentlig folketing. Altså, det var virkelig en parlamentarisk styrke, som man viser, som man har set i andre lande, man har svært ved. Og den fortælling går jo også over i historien, kan man sige, at selvom oppositionen har svært at finde sin ben, så bliver den jo i hvert fald rost for, at ikke at lave politisk og parlamentarisk ballade i et meget... Og der skal kynikere jo, så strax for at tale, at de politiske omkostninger ved, at gå imod regeringen, for det er et tidspunkt, de var ikke til at oversekke. Nej, stadigvæk, de er klar over det. Men det kan du aldrig bevise, hvad der var mod slaget for. Nej, det skal I tålige vinder over kaffe. Men det hænger, som jeg siger i hvert fald sammen, fordi vi var inde på før sociale medier. Når man har en statsminister, som kan gå på vandet, og som har opvarkning i hele befolkningen, fordi hun er den sikre hånd i en udtryk tid og så videre, så er man jo også, så er det ikke så nebbelt at være opposition. Nu er det på den måde at blive hænget sammen. Lars, inden vi forlader hinanden her, skal vi lige vinde det sundesmæssige. Hvordan sikrer vi, at vi er rustet til for alvor og tage mod kommende pandemier? Jamen først og fremmest, så tror jeg, at det her med, at man fra politisk side, fra medierne side, fra akademien side, altså eksperterne side, taler med én stemme. Det tror jeg er vigtigt. Også for at oprettholde tillidene, og befolkningstilidene er absolut det allerælde vigteste. Så kommer der noget teknologi, nogle vacciner. Der er også noget med nogle testudviklingen, man kan se på. Der er også hele det her område, hvor det handler om at sige, jamen, der kan komme meget forskelligt frem og rettet, og være forberedt på forskellige virus, og brækterer, og resistenter og alt muligt andet, der også kan komme. Det tror jeg, at det er vigtigt at have en generisk plan, sådan at man kan tage højde for en mindrevældst mikroorganism, der måtte ramme os frem og rette. Ja. Og så er der jo simpelthen det, at vi har lært, at hvis man står sammen, altså hvis man står i en krise, så kan man faktisk også rykke ekstremt hurtigt og ekstremt godt. Det tror jeg også er vigtigt, at vi busker at stå sammen, og så have den der fællesskabsføvelse, hvis vi måtte komme ud for den, der står den her. Tak, Lars. Det var en god måde at slutte på, når vi både har en landskamp og et folkemøde, der ruller videre. Jeg vil sige tak til alle fire. Jeg vil sige, at jeg næsten ønsker, at vores parlamentariske system hørte en så nyanseret klog og gemarbejdet reflektion over det, der er foregået, og som vi helt sikkert kan blive klogere af. Mange tak. Tak på nu.