 Jeg vil nu lide flor først til PSD-student Annemette Kelsen, og efterfølgelig til Prof. Jørgen Christensen Dahlsgaard. Første fremest, tak for invitationen. Mit navn er Annemette Kelsen, og jeg har lige netop afleveret min afhandling ved Institut for Statiskundskabet. Det, der interesserer mig i min forskning, er, hvordan vi kan forbedre leveringen af offentlige ydelse og ved at se på, hvad der motiverer medarbejderne. Hvorfor er det, at nogle folkeskole lærer brænde for undervisning, mens man har indtrykket af, at andre sidder og drikker kaffe på lærerværelset. Eller hvad er forskellen på den hjemmehjælper, som giver den en ekstra skalle, mens nogle andre måske går og kigger på uret hele tiden. Da jeg startede min forskning i 2009, da vidste vi faktisk ikke så meget om, hvad det er, der motiverer de her medarbejder, der leverer vores offentlige ydelse. Der er en stor amerikansk forskning på det her område, som siger noget om, at offentlige ansatte faktisk i høj grad er motiveret af og bidragt til samfundet og hjælper andre mennesker også i høj grad en privat ansatte. Men er det her også tilfældet i Danmark? Og hvilke mekanismer vil det her på? Og hvilke konsekvenser har det, fordi ydelser vi som borger modtager? Det var det, jeg først og fremmest i min egen afhandling sat mig for at undersøge, men også som en del af et større forskningsprojekt, sammen med kollegaer for statskunskap, for Københavns Universitet og for kore det tidligere anvendt kommunalforskning. Hvad er motivation? Motivation er drivkraften bag målrettighalninger. Vi vil alle sammen gerne opnå et eller andet i vores arbejde. Nogle er meget motiveret, andre er lidt motiveret. Nogle de knokler løs på arbejde for at blive forfremmet. Andre vil gerne gøre en forskel for andre mennesker. Der sidder sikkert mange forskere her i salen i dag, som synes de har verdens mest fantastisk, spændende arbejde. Og det er samtidig også en rigtig stor drivkraft at se de studerende lære noget af den undervisning, vi leverer. Noget af det, der så kan være knap som motiverende, det er måske de store stack af examensopgaver, der håber os op i slutningen af semesteret. Motivation er med andre ord og sammensat, og vi har forskellige mål med vores motivation og forskellige ting, vi gerne vil opnå. I min forskning har jeg fokuseret på en bestemt type medarbejdermotivation, kallet public service motivation. Det handler kort fortalt om den motivation, man kan have i sit arbejde, til at hjælpe andre mennesker bidrage til samfundet. Det vil sige, der taler om en form for altruistisk motivation, hvor det, der driver en i ens daglige arbejde, det er ikke nødvendigvis de ekstra økonomiske belønninger, man kan opnå, men det er den positiv forskel, man måske har mulighed for at gøre for andre mennesker. Som nævn er litteraturen omkring denne motivation meget amerikansk, og der er flere studier her, der har vist, at offentlig ansatte har mere af denne motivation end privat ansatte, også selvom de leverer samme ydelser. Samtidig har vi en forvændning om, at det har nogle positive konsekvenser. Det kan føre til øge jobsefredshed, det kan måske føre til øge produktivitet. Men med mere viden om, hvordan denne motivation udspiller sig, så kan det måske med andre udgøre et skjultpotentiale i leveringen af offentlig ydelse. Så det der altså var forskningsfokus i min afhandling, det var den her dynamik mellem public service motivation og offentlig og private ansatteelse. Hvorfor ville nogle sygplejerske være ansat på privathospitaler? Hvorfor ville nogle andre være ansat på offentlig hospitaler? Har det bare noget at gøre med den løn man får? Eller er der andet og mere på spil? Samtidig er det også interessant at se, hvordan denne motivation måske udvikler sig alt efter hvilken sektor man så er blevet ansat i. Og hvilke konsekvenser kan det i den sidste ende have for jobsefredshed, for den adfermen udviser på arbejdet og for de ydelser, vi som borger modtager for vores skattekroner? For at komme tættere på de her mekanismer, der har jeg gennemført en række intervjus og en række spørgsskib med undersøgelser, med en masse farvgrupper i den danske, offentlige og private sektor. Og som noget lidt specielt inde for den her forskningretning, så har vi haft mulighed for at følge alle landens fysisk-hospitalstudierne og sidste år studerende på socialrådgiveruddannelserne ind i deres første job i den offentlige og private sektor, se hvordan deres motivation har udviklet sig. Vi har også haft adgang til nogle rigtige gode registerdata, som har haft mulighed for at undersøge, hvilken adfærd det så er, de har i den sidste ende. Godt. Hvad var så resultaterne af det her? For det første så var det et hovedresultat, at publik servicemotivation i Danmark faktisk har begrænset betydning for, hvilke job man rent faktisk får i den offentlige eller private sektor. Til gengæld så viste der sig at være en rigtig stor forskel i, hvordan man gerne vil hjælpe andre mennesker og hvordan man gerne vil bidrage til samfundet ude fra, hvilke job man gerne vil have, altså hvilke job man ønsker at få. Vi så også blandt sygplejersker og sociale og sundhedsmedarbejdere, at man vælger den sektor fra, hvor man ikke føler, man har mulighed for at leverere de bidrage, man gerne vil. For eksempel nævnt mange af de sygplejersker, der var skiftet til privathospitalerne, at det var fordi de gerne ville have mulighed for at leverere en ekstra insats over for en enkelte patient. Men stemme der blev på de offentlige hospitaler, de talte meget om muligheden for faglige videreudvikling og for at leverere et bredere samfundsmæssigt bidrag i deres arbejde. Jeg har taget et eksempel med på det her, det er en offentlig ansat sygplejerske, som siger, det, jeg bidrag med nu her, det er nok det sundhedsfremende. Det er meget tærdigere forbyggelse over for overvægtige patienter. Der kan jeg gå ind og give dem den viden, jeg har. Det, der hører med til historien med den her sygplejerske, det er, at hun er ansat på en årtopæk hirurgisk afdelning. Det vil sige, at mange af de patienter, hun har gør med det daglige, det er for eksempel ældre patienter, der er indlagt med hoftoperationer. Og så når de så alligevel er indlagt, så benytter hun så chance for at give dem noget ekstra information med på vejen, hvis de for eksempel er overvægtige, så er det noget kostvejledning. Det vil sige, at der er et langsigtigt fokus her, hvor det, der bliver målet, det er at give en indsats, der rækker lidt ud over, hvad vi kunne forvente i forhold til den jobbeskrivelse, den her sygplejerske har i udgangspunktet. Se så her, hvad hendes private ansatte kollega siger på privathospitalet. Hende her, hun arbejder altså også med årtopæk hirurgiske patienter. Vi informerer dem om det, altså sundhedskonsekvenserne er deres valg, men ikke på samme måde. Det gør man mere ud af i det offentlige. Her, der går vi ikke så meget op i det, det er der altså advalg. Så her, der er altså et anderledes fokus på den enkelte patient, og på at tilfredsstille den tummelbare behov, og på at gøre patienterne tilfreds. Giv dem en god oplevelse, kunne man så sige. Som andre ord, så er der altså forskel på offentlige og private, i forhold til, hvilket fokus det er, man har med den her motivation, til at gøre godt for andre bidrag til samfundet. Og det her, det er et resultat, vi genfinder i andre data, som indeholder bredere udsnit af faggrupper i den danske offentlige og private sektor. Hvordan opstår de her forskelser? Den her groftiskiterede figure, den viser, hvad der sker med nye uddannede fys terperters motivation, når de går fra uddannelse ind på arbejdsmarkedet. Lidt overraskende kan vi måske se, at der er fald over hele linjen, uanset om de blev ansat i den offentlige og private sektor. Så skete der faktisk et fald i den her public service motivation. Det er måske noget at gøre med, at verden er lidt mere kompleks, når man kommer ud fra uddannelsen, end man umildbart regnede med. Men hvad vi så også kan se, det er, at motivationen falder mindre for dem, der kommer i offentlige ansatte, end for dem, der kommer i private ansatte. Med andre ord, så er der noget at tyde på, at den offentlige sektor faktisk selv har mulighed for at påvirke den her motivation i en positiv retning. Hvad har det her så af konsekvenser? For den service, vi som borger får. For det første, så viste min afhandling, at medarbejdere med høj public service motivation, de er mere tilfredse. Og det vælger mærke, hvis de arbejder i den offentlige sektor, og hvis de føler, de i deres arbejde har mulighed for at bidrage til samfundet og hjælpe andre mennesker på den måde, som de gerne vil. I det større forskningsprojekt, jeg har været en del af, der er der nogle af min kollegaer, der også har vist, at fysstarpøvdere med høj public service motivation, de prioriterer handicappet patienter højere, og det er selvom det måske ikke kan betale sig for dem økonomisk i forhold til den rav afrejning, de får for den her gruppe af patienter, og i forhold til hvor relativt mere besværlig de kan være i hverdagen og håndtere. Også for sygplejskernes vedkommende, der såer vi jo, at der var en forskellig væk på den sundhedsforbyggende insats. Til sidst så viser i gangværende forskningen på Folkeskolen området, at elever undervist af folkeskolen lærer med høj public service motivation, de får højere karakterer ved afgangsprøvne, og det er altså selvom der er to eksternesensorer på de her prøver. Med andre ord så er der altså meget, der tyder på, at public service motivation ikke kun er vigtigt for medarbejdernes eget valgbefindende og for deres tilfredshed, men det rent faktisk også har en effekt på den service, vi som borger får. Nogle budskaber her til sidst, hvad var så hovedkonklusionerne? Jamen, min prioritererafhandling visste for det første, at offentlige ansatte har mere samfundsrettet public service motivation, og hvis vi formår at udnytte det her skabt mere vidende om det, så kan det måske være et skjult potentiale i den offentlige sektor. Min afhandling viser også, at public service motivation, det har betydning for, hvilket job man gerne vil have, det har betydning for ens job tilfredshed, og det har betydning for den advare man udviser på jobbet. Endelig så viser min afhandling også, at motivation er sammensat, det er ikke altid det, som medarbejderne synes af og hjælper andre mennesker at bidrage til samfundet, at det som ledelsen og politikerne, rent faktisk også mest af det, der er væsentligt at lægge vægt på. Derfor bliver fokus på offentlige ledelser, noget af det, jeg vil kaste med over i de kommende år, i et større interdisciplinært forskningsprojekt, sammen med kollegaer for statskunskaber igen, fra Institut for Psychologi og Institut for Marketing-organisation. Tak for opmærksomheden.