 Vi har altid haft det særlige forhold til indianerne, og det har været bundet op i vores barndomserindringer, fra kopperifilm, bøger, tegniserier, tegnefilm, lejetøj, de her bravre indianer, de bravre krigere til hest, i prageren med flotte fjerdraktor, som bor i T-bier. Men hvordan er levene indianer i dag, hvordan har de i dag, og existerer de stadigvæk, existerer deres gamle kulturer og sprog og samfundsformer stadigvæk? Har de nogenværende været, ligesom de fantasier, som vi har forestillet os? Svaret er selvfølgelig meget kompliceret. De har haft en storhedstid, man blev nedkæmpet og fordrevet, af militære og overmagt og aggressive mennesker, som stjæl deres land og ressourcer fra dem. De blev gjort til under mennesker, og du ser, at de er antallet på grund af sygdom, og efterlatt i armåde. I dag er indianer krigerne en overstået kapitel, men de har stadigvæk en kamp, de har nemlig de menneskelige omkostninger, som en del af deres daglig kamp. Det er en kamp mod fattigdom, mod manglerne uddannelse, mod alkoholismen, mod sygdom, et problem med selvvære selvforståelse og ikke mindst selvbestemmelsen. Forhold til de vide er meget om bevolent, også fordi de videes fordomme og stereotyper konfronterer dem hver dag. Der er også de griske og selvoptagede forretningsmand, der kommer ind i områderne. Der er uansvejeligt lokalpolitikere og politiet, som ikke tager sig avorgeligt af sagene. Indianerne har derfor en dybt misstro til os og med gode grunder. Min forholdesning er baseret på feltarbejde ved forskellige damer i USA og Kanada i forbindelse med en bog, jeg vil skrive om deres forhold i dag. Jeg vil gerne analysere i denne forholdesning en anden form for kamp, en den militære kamp, nemlig en kulturell kamp, i forbindelse med den børømte høvding Seattles tale om indianerne og skæbne, og de videes misstro af naturen. Men vi vil først starte med en filosofisk problemstilling, en filosofisk position som kalder sig primativisme, en position som høvder at den bedste menneskelig tilværelse anden fandtes i urtiden, og det vil sige at naturen har normativt betydning. Der er to typer, den ene er kronologisk primativisme, som høvder at den bedste menneskelig tilværelse findes i urtiden, og det er forskellige virken former for tidsberegning man bruger, og det er lidt kompliceret, jeg vil ikke komme ind på de forskellige typer her. Men den anden hovedtype er kulturelle primativismen, som høvder at den bedste menneskelig tilværelse findes hos nye tider i starmesamfund, fordi de har et særligt forhold til naturen, som kan kendetegnes ved at være naturlig, og det vil sige, de opfylder de romantiske opfattelser, som vi andre har af naturen og af naturenfolk. Og det er en holdning, der er udbredet og viligeholdes af forfattere og kunstnere medierne. Men også nogle særlige grupper, for eksempel New Age og nye onlighedens indianisme. Der er også opfattelser indianerne, som er tæt på naturen, og i særlig måde jord, som har med frokbarhed at gøre og lave i harmonie med naturen, og man forsøger også, og efterlæn og efterlæve deres levevis, for eksempel ved at dyrke shamanismen eller onnermandere også har stivet. Men indianerne er meget utefreds med denne form for interesse, fordi de betragter det som en fældsk interesse, og de er i særlig optaget af, at der er en kommersialisering af deres onnlige verdier. Og på et tidspunkt, nemlig i 1953, der havde Lakota Stammen udstilt en kriserklæring mod de, så kalder det, nye shamaner eller plastik shamans, som de også kalder det. Der er også mange hjemmesider, man kan finde rundt omkring på internetet, som er meget kritisk overfor denne interesse. Der er for eksempel den nødeste højre, som drejer sig om New Age frauds og plastik shamans, altså at de er folk, som ikke er rigtige shamans. Men der er en anden form for primitivismen, som er en mere negativ form, baseret på den vineskabelige rasismen, som var fremhæresken i sluttningen 1800-tallet. Og det var også om, at folk gik rundt og målte karnestørrelsen på forskellige stammer, fordi det gav en billede af deres mentale kompassitet, og deres mentale kompassitet kunne så placeres i en rasistisk hierarchisk skalle, og det er klart, at viede europæer står og øvers på skalaen. Så derfor kunne man med velberodet hud dreppe indirnerne for at fredse mennesket, og det vil sige, at militærene nederlag sygdom, folkedrepp, arkosiv missionsvirksomhed, tvangskåling, økonomisk ressource, massiv svinnel, men også en kulturell hegemoni, hvor den hvide vestens kultur er den dominerende, men også en del fejlfortokninger af indianske kultur, og for at søge på at overtage deres kultur. Og det har ført til fenomenet, det kalles The White Man's Indian, hvor det er indianer, som slet ikke eksisterer, bortsæt fra vores egne i vores egne fantasieverden. Og som hvidighedstegning til højere viser, indianerne er moderne menneske i USA, og er ovenikøbet en statsborger, amerikansk statsborger, og vil gerne ideolog med andre amerikanske polifod, men blev simpelthen fastholdt i den her meget primitivistiske opfattelse appen. Der er en antropolog, som hedder Gerald Seider for USA, som siger, at siden Columbus har jordpagerne været drevet af en mærkelig blanding af dominens strand, selvemvildning og selvbedrag i forhold til indianerne. Og det er så endt med, at vi efterplarber, hvor egne fantasierer om indianerne. Og det er udtryk for en fundamental modsatning imellem behovet fra at fremstille andre folk, som rettekaldt underledes, og på grund af denne underledeshed, at inkorporere, dominerer og i visse tilfælde udrydede dem. Jeg skal snakke om to stammer i dag. Den ene kalder Sukvamesh, den anden Duvamesh, og de er i Delsdaden, Washington, og bor omkring Storbyen, Seattle. De tidhører den meget smukke, så kalder det Norvæsk Køstkultur, som er særlig kennetejne ved deres smuk træsnætskunst. De bor i træhuse osv. De har en meget hierarchisk samfund, som her kommer til om lidt, og I kan se, at Southern Coast Salish, som det drejer sig om, det er hvor Duvamesh og Sukvamesh bor. Seattle er moderne by, som I sikkeret kender. Der er cirka 600.000 mennesker, og det er meget svært at være en indianeriservat i nærheden, at så står en by. Det, som er saget her i dag, er den såkaldte Højding Seattle-tale, og der har kommet mange bøger. Omdage blandt andet også i danske orsattelser. Seattle-tale findes i mange orsattelser over og omkring i verden. Den til venstre er Lips. Den mestkendte version er talen. Den til højre er den fornyelige, opdagede, ældre version. Det er den smukkeste tale om det smukkeste, vi har, var underskriften. Det har spillet en vigtig rolle i 90'erne, selv forståelse. Der er en religiøs leder, Bruges Kent, som kaldte det 5. Evangelium. Det har indgået i en uddannelsesparka i FN-sammenhæng og miljøet i 86'. Der er udtaget i orsattelser. Den er brugt og omtalt i radio- og fjernsynshusandelser, og i Danmark har vi haft Selvvester Richard Chamberlain, som læst det op ved rebelfesten i 1905 i dansk fjernsyn. Det var også fremstillet, der blev udstillet i Worlds Fair, i 1984 i Washington, og i mange feminiseringer, pop-sanger og hvad var jeg. Den skulle angivelig være hold i 1855 fra President Franklin Pierce ved underskriftelsen af Point Elliott-tractaten, og det skulle være afslutning på indierne og krigene. Den er kendt for følgende formulærer. Hvorledes kan man køre valg Selvia Himmelen og Jordens varme? Tanken er også fremmede. Hvis vi ikke ejer luftens friskhed og vannets klidtron, hvorledes kan de så købe dem? Vi er en del af jorden, og jorden er en del af os. Vi ved, at jorden ikke tilhører mennesket. Mennesket tilhører jorden. Det ved vi. Alt er forbundet, ligesom blodet for en og familien. Alt er forbundet. Men hvem var Hjordingsjeater? Han lavede fra 1740 til 1866. Hans færdag var Sukvarmish, og morgen var Duarmish. Han var en stor, imponerende, og en rimand i 1833. Han konverterede i 1847 til katalysismen. Det var et stort slag til traditionellisterne i området, og blev meget aktiv i at konverterere resten af stammen til katalysismen. Han var også en vigtig mellemmand i forhold til divide, og var meget aktiv i at hjælpe forskellige forretningsmænd i området. Han var den første til at underskrive et point alliotreptaten i 1865. Men han sikkerede ikke territorium til alle, og det førte til ydeligere krig. På det tidspunkt var det en guvenør, som skulle tage ud og sikre, at indianerne ville være medgørelige i forhold til en lov, som i 1860 hedder Oregon Donation Land Act, hvor divide kunne komme ind og tage det i år, som de gerne ville have. Og han skulle sikre, at indianerne gik med på det. Men han var selv af den opfattelse. Han hedder Isaac Stevens. Han var af den opfattelse, at de stod i vejen for civilisation og fremskridt, og at de selv var lige glad om deres skebne. Sokvamesh er en godkansk dame i dag, men ikke Dovamesh, netop på grund af Seattles fejl dengang. De taler et sprog, der kaldes Sykøst Salishfamilie, og det sproget hedder Lusotsit. Sokvamesh betyder det klare salgvandssted, som var navnet på Hovedlandsbygden. Og Dovamesh betyder folket indenfor, det vil sige indenfor bukten omkring Seattle området. De var oprindelig 12.000 mennesker, men blev rettageret på grund af Sykøst om 1.300 til 5.000 mennesker. De delte samme territorium og lavede af fiskeri, jakt og planteføde, og var typisk Norvæskes kultur med Sættertræshuset og Træsnæts kunst. Hovedingshjertet, både i Kæmpestorhus, som kaldes Old Man House, og den er, som I kan se, 244 meter lang, og der var førre lejligheder i den, underledes af store mand. De måtte blive trangst forflyttet, fordi Amerikanerne menede, at de spillede deres tid, det der store hus, de var der næsten altid, og de tog ikke ud på arbejde, og de var ikke særlig arbejde som i det hele taget, så den blev brændt ned på et tidspunkt. Deres klassesamfund var inddelt i tre klasser, nemlig eliteen, lavklassen og slaver. Og eliteen bestod af store mand, som var højborgerne og rige, og som skulle holde de store fester, som var ceremonier og fester, som kaldes potlatch, og det er fester, hvor de bortgiver mange gaver og masser af penge, for at vise, hvor store de er. Og det blev som oftest, de her fester blev som oftest afholdt i forbindelse med vigtige overgangsperioder i storefamiliennes eller storemandsfamiliennes liv, for eksempel Boylopper, og når pigerne bliver kvinder, og drengene bliver mand. En familie bestod af en mand, og en eller flere koner og børn. Og en husholdning bestod af flere familier, så de både tæt sammen. De havde store ceremonier overgangsperioder, de skulle også tillegne sig skøtsånder for at sikre hvadestand og løgge resten af livet. De havde undermaner og hemmelig både skaber, som man kunne indvide sig i, og store fælles årlige ceremonier. Men det var også andre religioner, der var blandt andet Indian Shaker Church, som blev etableret af John Slokom i 1852, som var angivelig døde, og vandt tilbage fra himlen, og kom med store budskaber om fredelse og fred, og hans korne Mary, indlede med underbesættelse, som er en del af kirkeens virksomhed. Der var også en siden 1930'er, har der været en fornyet interesse i underkære nord, og det er tidligere, hvor undermanderne tog til de dødesverden for at redde en syges sjæl og bringe den tilbage til landsbyen. I dag er Sukvarmesh en godkændsdame. De består af 930 medlemmer. Duvarmesh er ikke godkændt, som sagt. Tre timer før Bill Clinton gik af, som president havde en godkændt dem, og tre dage senere kom Bush ind og ophævede Clinton's godkændelse. Så hvor kommer Heldingsjertels tale fra? Det viser sig, at teksten kommer ikke fra Seattle, men ikke fra en universitetsprofessor, som hedder Ted Perry, og er specialist i medievinnskab ved University of Texas. Han skrev, at teksten skulle lide en indianer tale. Han byggede det på en tekst, som var tagængelig, og det var skrevet til en miljøfilm, som blev produceret af Southern Baptist Convention, som blev optiskirken i Sydsdaterne, som hedder Horma, blev vist i 1982. I filmen omtales den som Seattle's tale, og det er for at gøre den mere autentisk. Perrys oplæg var baseret indirekte på en aviserartikel, som blev skrevet i 1847, alene Henry Smith, og det var skrevet 32 år efter Point-Aliotraktatens underskrivetelse. Des uden var Smith ikke til stedet ved Point-Aliotraktatens underskrivetelse, og han kunne heller ikke sige adelsprå, så det er et spørgsmål om hvor meget vi skal ståle på kilen. Og taleen blev i følge Smith afholde to år før, traktatunderskrivetelsen ved ankomsten af Isaac Stevens. Og den er en dyster, godtisk beretning om indianerne, der måtte bøje sig for amerikanernes manifest destiny. Og det vil sige, at de måtte give sig for amerikanernes bibleske ret til at herske over naturen og dyrene og primitive mennesker. Som han sagde, det her, det er den rigtige tale. Det var han sagde i 1855, som jeg fandt i National Anthropological Archives. Han kom med et hvidt flag og tilby det på Ejne, og Anderhøvedingens vejne, og sagde, vil dette bliver vi nu venner, og sætter alle dårlige følelser til side, hvis vi nogensinde har haft sådane. Vi er amerikanernes venner. Alle indianer er enige om det. Vi opfærder dig som vores fader. Vi vil aldrig andre håndning, siden du har kommet, har vi haft samme håndning. Nu vel, nu skal du sende dette vores hjertespapir, underskrifterne, til den store hevding, jeg har ikke mere at sige. Og det var faktisk hans tale. Jeg var overhovedet ikke noget om major eller noget som helst. Men har man lært noget af det, med den tekst og kilekortik, som er blevet ført i forskning? Nej, det har man faktisk ikke. Det har forskere naturligvis, men der er mange andre, som er sådan set ligeglad. Der er bl.a. en New Age-grupper, som kalder sig Universal Pantheist Society, som siger, at det er et resultat af 100-års tekstudvikling. På samme måde, som Biblen har teksten udviklet sig. Og i dette tidfælde er det tale om en central tekst i miljøforekæmperne og saltforståelse. Man har brug for uretidigt at vise miljøekoner, som f.eks. Seattle, og sætter fra deres hjemmeside, talen er ikke historisk korrekt, men den er alldeles heller ikke et faldsomt. Så må man overveje, hvad det betyder. Så problemstillingen er, kan vi komme hensidigst primitivismen? Her har vi en bog, nogle forskere, der har forsøgt at finde ud af, om det kunne lade sig gøre, og komme videre fra primitivismens bond. Det er et problem, som gælder ærle og brindelige folk. Og mange akademiker fra de og brindelige folk er meget optaget af problemstillingen. Problemet med primitivismen er, at det gavner rådløse, udtuffræs af vesterlanding, som hier efter ondlighed. Det bruges også som led i samfundskritik, som er en gammel mekanisme i Europæis tankegang. Men det udlukker også de infødte fra selvbestemmelse og saltforståelse. Det er ikke deres saltforståelse, der blev fremlagt. Det er vestens opfattelser af dem, der bliver fremlagt. Det er en social psykologisk mekanisme, som er enormt kraftig, og som dødelig lade sig urydlig. Men spørgsmålet er, hvorfor skal evige sandheder vile på historiske befadsniver? Tak skal jeg have.