 Senyores i senyors, l'acte és a punt de començar. Es preguem que paguin els telèfons mòbils durant el transcurç de l'acte. Amb tots vostès, Anna Boades, periodista i alumni de comunicació audiovisual de la universitat Pompeu Fabra. Bon dia, benvinguts, benvingudes. Bienvenidos, bienvenides a todos y a todas. Bé, avui assistim a l'acte de la signatura del protocol institucional per impulsar la ciutadella del coneixement i la col·locació de la primera pedra del mercat del peix. Tenim per davant una hora per conèixer un projecte fascinant, del qual vosaltres en sou protagonistes o heu vingut a ser-ho. I ens espera també una visita molt especial, que vol ser l'origen d'una transformació de l'àmbit de la investigació a Barcelona, una transformació social i també urbana. Parlant de Durades, per cert, aquest és conceptualment un acte fugàs. És un gest, un moviment instantani, podríem dir. Però tenim el convenciment que aquest tras fugisser viure per sempre a la memòria col·lectiva. Avui us proposem molta atenció a pintar sobre un llens infinit i projectar una imatge a l'aire. Posar una primera pedra és com començar a edificar aquestes projeccions. Cada petit còdol, cada gest conjunt que dibuixem avui vol ser una contribució universal. Perquè delinea els principis d'un concepte fonamental per al futur de la humanitat, que és el benestar planetari. Sota aquesta noció, aquest projecte, se significa com un punt neuràlgic a la ciutadella del coneixement per l'estudi, la recerca, la transferència i l'impacte social, destinats a procurar el benestar del planeta en una excepció amplia. Perquè el benestar planetari depèn essencialment del benestar dels éssers que l'habiten. Aquesta iniciativa evitarà precisament en un espai en transformació als usos, del qual han canviat al llarg dels anys. L'antic mercat del peix de Barcelona seguirà sent un indret d'intercambi, però a partir d'avui mateix serà sobretot d'intercambi de coneixement. Es tracta d'un indret històricament emblemàtic que avui us presentarem amb uns altres ulls, amb una altra mirada. I ho farem, sedint la paraula, a totes les persones que impulsen aquest projecte des de les seves respectives institucions i que estan avui representades a través de les diverses personalitats que han signat el protocol per a l'impuls de la ciutadella del coneixement. Donem pas a continuació el rector magnífic de la Universitat, Pumpeu Fabra, al senyor Oriol Amat. Bon dia a tothom. Molt honorable president de la Generalitat de Catalunya, honorable vicepresidenta segona del Parlament de Catalunya i presidenta en funcions, ministre de Ciència i Innovació, ministre d'Universitats, delegada del govern a Catalunya, excel·lentíssima alcaldesa de Barcelona, honorable conseller de recerca i universitats, honorable conseller de territori, honorable consellera de justícia, presidenta del Consell Social de la UPF, magnífic rector de la Universitat de Barcelona, magnífic rector de la Universitat Autònoma de Barcelona, presidenta del CSIC, president del VIST, Barcelona Institute of Science and Technology, director de la Fundació Pascual Maragall, anteriors rectors de la UPF, diputats del Parlament de Catalunya, regidors de l'Ajuntament de Barcelona, membres de la Comunitat UPF, amigues i amics. He hagut d'agafar ira per poder-la. Bé, fa pocs dies, fa poques setmanes, a casa vam casar el primer fill, i jo m'imaginava que organitzar el casament d'un fill era realment molt complexa i pensava que després d'allò, ja, de tot el demà seria molt senzill. Però avui, que és un dia de joia per la UPF, el primer rector de la UPF, el doctor Enric Orgullola, hi parlant per telèfon, no em deia que no ens podia acompanyar avui, però que ho seguiria per streaming, i em deia que amb tota la història de la Universitat creia que era el dia que hi hauria hagut, que hi haurà, que hi ha una concentració més important d'autoritats, d'autoritats, d'amics i d'amigues de la Universitat. Per tant, és un dia de molta joia. Tot i que és un dia de molta joia, m'agradaria començar recordant una frase que va dir fa poques setmanes el secretari general de la ONU, el senyor Antonio Guterres, que va afirmar que estem en un moment de gran perill, el nostre món està arruïnat per la guerra, colpejat pel caos climàtic marcat per l'odi, i avergonyit per la pobreza, la fam i la desigualtat. No es pot definir millor l'estat de malestar planetari en el que estem en aquests moments. Permetim-me donar només dos dades, una sobre la crisi climàtica i una sobre la crisi social. A sobre la crisi climàtica recordem que dades també de la ONU, cada dia desapareixen, s'extingeixen, al voltant de 150 espècies d'animals o plantes, cada dia 150 espècies. O sigui, fem el càlcul, què significa això en un any, en 20 anys? Doncs realment fa por. I una dada sobre la crisi social. El 2% de la humanitat té pràcticament més del 50% de la riquesa mundial. El 2% el 50% de la riquesa. Si ens posem a la banda de la pobreza, quina riquesa tenen el 50% de la població més pobra, quina riquesa tenen el 50% més pobra, no arriba a l'8,5%. Per tant, si parlem de crisi social, es posa de manifest que la humanitat sabem com crear riquesa, però no sabem o no ho volem repartir-la bé, aquesta riquesa. Són dades que dibuixen un panorama realment molt trist, desolador. Davant d'això, podríem agafar mirants al got i veure el mig 8, i de fet hi ha molta gent que creu que ja no hi ha res a fer. Però si mirem el got i veiem la part mig plena, molts pensem que sí que estem a temps. L'acte que ens ocupa avui té molt a veure amb veure el got mig pler i què podem fer. L'acte el parlàvem amb les autoritats que ens acompanyen avui. És un acte que posa de manifest que si volem podem sumar, i quan sumem multipliquem. El món universitari pot posar molt de la seva banda aquesta crisi climàtica social de malestar planetària. Podem posar molt, i què és el que podem posar? Coneixement. Coneixement vol dir recerca, vol dir transmissió d'aquest coneixement a la societat i també transferència, tant a la societat com també als estudiants que fan els diferents programes. I precisament l'acte que fem avui de la primera pedra d'aquest conjunt d'edificis que en diem el mercat del peix, haurem de veure si el nom seguirà o no, i quan ho expliques al món, sobretot el món anglosexor, els xinesos, el mercat del peix, la pronunciació és complexa. Però de moment seguim amb aquest nom. Aquesta és una iniciativa que pretén esdevenir un pol, un hab de recerca i innovació en benestar planetari. Benestar planetari vol dir benestar del planeta, però també vol dir benestar de les organitzacions, de les persones, dels territoris, dels països, que veiem interdisciplinària, i per tant que inclou àrees de coneixement com la medicina, la biologia, però també la sociologia, la política, el dret, l'economia, etcètera, etcètera. Aquest acte també posa de manifest que aquesta iniciativa és una iniciativa no solamente interdisciplinarem quan a l'objectiu de recerca, sinó també una iniciativa de cooperació de pràcticament totes les institucions. Estem molt contents també que tenim amb nosaltres les universitats, l'autònoma, la Universitat de Barcelona, esperem que en el futur s'hi vagin incorporant també universitats, també europees. Per tant, un dia de molta satisfacció, la Pompeu Fabra, en aquest conjunt d'edificis, en l'efici de la Pompeu, i ubicarà el futur, que de fet ja està en marxa, a l'Institut de recerca i innovació per al benestar planetari. Per acabar, voldria fer uns agraïments per descontar a totes les entitats, institucions, els socis, col·laboradors del projecte, presentes avui. I també un agraïment molt especial a la Comunitat UPF, i a la Comunitat Universitària Amplia, de les altres universitats també. Un agraïment molt especial a l'anterior rector casals, impulsor del projecte. I també un agraïment molt especial i esmento ara en Francesc Sovirada, que és la persona que coordina aquest projecte dins de l'UPF, esmentant-lo amb ell, la voluntat és esmentar a totes les persones que estan treballant per fer realitat aquest projecte, que han treballat fins ara, però que seguiran treballant durant tots aquests anys. En definitiva, amb la frase que recordava del secretari General de l'ONU, Antonio Gutiérrez, estem davant d'una situació crítica, però al mateix temps tenim una gran oportunitat per demostrar les enormes capacitats que tenim per mobilitzar recursos quan ens posem a sumar. Com he dit abans, quan sumem, multipliquem. Ens ho devem a nosaltres mateixos, a les futures generacions i a totes les espècies del planeta que compartim. En definitiva, volem passar del malestar planetari al benestar planetari. Moltes gràcies. Bé, el mercat del PES, dèiem, és una espai orientat a la recerca, però també a la participació i a la ciència ciutadana. En aquest diàleg amb la societat, totes les disciplines estan convidades. I, òbviament, la intersecció entre ciència, tecnologia, cultura i arts, arts en general, òbviament, vol ser un element distintiu. De fet, el vídeo que acabeu de veure, així com dos mesos que es voran al llarg d'aquest projecte que avui es presenta, són una molt bona mostra d'això. Presenten la creació efímera de l'artista en residència de la Universitat Pompeu Fabra, Martín Bonadeo, en la seva col·laboració amb el fotògraf Xavi Bou, el mateix recinte del mercat del PES. Un treball que representa l'entrellaçat successiu de la cadena de DN, com heu pogut veure, associada a la dualitat de diversos conceptes que, de vegades, prenem, no com a acció amb els científics, sinó gairebé personals. I, precisament, en aquest espai de ciència i de cultura, s'articula el moviment del qual us parlàvem fa una estona. A continuació, la il·lustríssima senyora Jeanette Sanz, segona tenent delcaldia de l'Ajuntament de Barcelona i directora de l'àrea d'ecologia, urbanisme, infraestructures i mobilitat, ens explicarà una mica més en què consisteix aquest projecte de la ciutadella, del coneixement, i quina és aquesta articulació de la qual parlem. Endavant. Molt bon dia a totes i a tots, a totes benvolgudes, totes les autoritats, amics i amigues. La veritat és que, la universitat em fa una especial il·lusió estar en aquest auditori de nou. És com tornar a casa i com tornar a estar entre amics i amigues. I no només sentim il·lusió, també, jo crec que sentim totes i tots aquest orgull, aquest orgull de poder presentar un projecte, un projecte de compromís amb la recerca i un projecte de compromís amb la investigació científica, que dona, precisament, aquesta perspectiva, aquest objectiu de present i de futur per la ciutat i per el país. I per això jo vull de forma sintètica, perquè crec que moltes ja coneixeu aquest projecte, però sí que situar-lo, totes les actuacions en aquest pla, en aquest objectiu, en aquesta estratègia general, que és la ciutadella del coneixement. I sobretot també de com hem arribat fins aquí. Per tant, una de les primeres qüestions que volem explicar seria què és el que volem i el projecte de la ciutadella del coneixement. I el que volem és molt simple. El que volem és, precisament, que la ciutadella torni a respirar ciència. I el que volem és que torni a ser un referent pel món científic, tant a la nostra ciutat, a Barcelona, com també a nivell europeu. Però també és important per saber què volem i com fer-ho, saber també d'on venim. Crec que aquesta és una de les qüestions importantíssimes. I per això, jo crec que, com a ciutat, és important remarcar, jo recordo, perfectament, com el 2016, un grup de persones, que moltes d'elles estan aquí present, ens van venir a buscar la ciutat de Barcelona i ens van dir, heu de recuperar aquell desig, aquell somni de la ciutat que fa més de 100 anys, Barcelona amb la mancomunitat, van transformar una ciutadella militar i la van convertir en un part cobert a la ciutadania. I s'hi va obrir el primer museu de la ciutat de Barcelona. Per tant, hem de recuperar aquella vocació de ciència, aquella vocació de coneixement. I vull recordar, en aquest sentit, una de les persones que, malauradament, no pot ser aquí avui perquè no està entre nosaltres, que és el Jordi Carrió, una de les persones que precisament va treballar moltíssim, ja des d'aquell moment, per fer possible aquest projecte i del que estic segura que avui estaria molt orgullós. I una de les coses que deia el Jordi Carrió en algun dels articles d'ans d'ells que va escriure en diferents diaris, era precisament fer una cita a Maria Aurelia i que avui té molt a veure i té molt de sentit, deia que la política és l'exercici responsable del civisme, és l'activitat incessant de sol a sol, per tal que la pròpia ciutat sigui el lloc més habitable de la terra. Per tant, aquell desig, aquella responsabilitat cívica, avui es fa realitat entre totes les institucions que avui són presents. I farem, per tant, de la ciutadella, un dels llocs més habitables de la nostra ciutat i fer també més salut i més habitabilitat per tot el món i per tota la terra. I com ho farem això? Perquè aquest és el desig, però s'ha d'aterrar. Doncs tenim una estratègia. I aquesta estratègia, clarament, el que planteja és que hem de posar tots els instruments, totes les eines, i en aquest cas l'urbanisme, és una d'aquelles que fa possible que aquestes idees passin a ser tangibles, a ser reals. Per tant, posem l'urbanisme al servei de la ciència, al servei del coneixement, al servei de les oportunitats. I això ho fem amb una estratègia global, i concretament amb un pla director, que permeti recollir totes aquestes actuacions, pressupostades, amb un calendari, on cada institució i cada administració té clar què ha de fer, com obrim el parc, com fem que el verd sigui millor. Aquestes són alguns dels objectius que tractem en aquest pla director. Perquè el que volem és obrir el parc a la ciutat, fer una ciutadella més verda, més ciutadana, que regeneri, per exemple, tots els espais existents, per adaptar-nos als nous usos, i que activi nous espais per facilitar i incentivar l'arribada de nous projectes. I això ho fem amb projectes concretes, perquè alguns d'ells ja estan caminant, molts d'altres els anirem coneixent també en els propers mesos i propers anys, però sí que hi ha alguns que són bastant rellevants. I ho fem amb projectes que suposen aquesta col·laboració, aquesta priorització, que hem fet totes les institucions, que impliquen un pressupost al voltant dels 200 milions d'euros, que es desenvoluparan als propers anys, i que ens permetran, precisament, per exemple, que fins a 2.000 investigadors puguin atarrar a la ciutat i, per tant, en tot aquest entorn. Estem parlant del mercat del peix, evidentment, en aquest detall. Parlem, també, del pol de biocciència del fesic, el solar on, fins ara, hi ha el permòbil de l'Estat. També parlem de tota la consolidació patrimonial, del que són el Museu Martorell, Livernacle, Lombracle, el Castell dels Tres Dragons, totes unes actuacions que permeten, precisament, consolidar el patrimoni i vincular-lo, també, amb aquest objectiu d'obrir la ciència a la ciutadania, i pensar en el part, precisament, en aquest objectiu. Però, no només, també, la biblioteca central urbana, també el pla estratègic dels O, que és un altre dels equipaments, que ja estan a aquest àmbit, i que també té molt a veure amb tot això. I, com us deia, tot això té calendaris, aquí tenim totes les àrees que estan implicades en aquests projectes, però tot això té un calendari, un calendari ja concret, que tot això es vegi aterrant, i que, per tant, ja no sigui un desig si no sigui aquesta realitat. Per tant, tenim aquests projectes estratègics que s'aniran desenvolupant entre el 2021 i el 2026, i, per tant, també, tota una sèrie de millores que es desenvoluparan en el propi parc, que ja concretarem també properament i donarem molts més detalls. Per acabar, jo sí que voldria també agrair el treball amb tots els agents d'aquesta col·laboració que hem fet entre totes les administracions per fer possible aquest projecte, perquè, a vegades, els projectes són complexos, però, quan hi ha voluntat i totes i tots volem, els projectes es converteixen en realitat. I, per tant, moltíssimes gràcies. Avui posem aquesta primera pedra del matcat del peix, però també de la ciutadella del coneixement. Gràcies a tothom. Moltíssimes gràcies. Bé, la ciutadella del coneixement és, efectivament, un projecte transformador per la ciutat de Barcelona. I, des de la universitat Pumpeu Fabra, el senyor Francesc Sobirada, director de la iniciativa UPF, per la ciutadella del coneixement, ens explica, tot seguit, alguns detalls més. Autoritats, benvolguts tots. Avui és un dia de joia i agraïment per les més de 200 persones que portem treballant més de 4 anys en el projecte del mercat del peix. És un dia de joia perquè, finalment, arribem a l'acto oficial de la primera pedra i perquè al final podrem posar de les idees dels plànuls, dels plans funcionals, dels plans directors a la realitat, a la materialitat de la construcció. I és un dia d'agraïment, agraïment a totes les institucions aquí presents que han cregut en el projecte i han arribat els consensos necessaris, gran paraula, la paraula consens, per ser avui aquí. Agraïment primer a les 3 administracions, l'Ajuntament de Barcelona, la Generalitat de Catalunya i el Govern d'Espanya, pel seu suport i el seu compromís. Un projecte realment transformador com aquest és impossible sense la col·laboració de les 3 administracions. I agraïment als socis del projecte. Primer, agraïment al vist que construirà un nou edifici de recerca i innovació en biomedicina i acollirà total o parcialment a 4 dels seus centres, a l'Institut de Recerca Biomèdica de Barcelona, a l'Institut de Biogeneria de Catalunya, al Centre de Regulació Genòmica i a l'Institut Català de Nanociència i Nanotecnologia. I deixem aquí fer un agraïment especial a una persona, no a una institució. Jo sé que en ell no l'agradarà, però jo crec que és just i necessari. Ho diré fer un agraïment especial al professor, al mestre, Andreu Mascolell, un dels pares d'aquesta universitat, una persona que sense ell ni aquests ni molts altres projectes d'aquest país relacionats amb el coneixement haguessin estat possibles. Ho sento, Andreu, eh? Bé, agraïment al FESIC també, que construirà un nou edifici per allotjar l'Institut de Biologia Evolutiva, un institut que sabeu que és el resultat de l'acord entre l'UPF i el propi FESIC i que es dediqui a fer recerca en innovació en biodiversitat. Agraïment també a la Universitat de Barcelona, la Universitat d'Utònia de Barcelona i la Fundació Pescual Maragall, que aportaran a les seves capacitats aquest gran projecte de conversió interinstitucional sigui una realitat. Agraïment a BSM, Barcelona Cerveis Municipals, que construirà un nou hub de serveis de mobilitat i contribuirà a la millora de la mobilitat d'aquesta part de la ciutat de Barcelona. Agraïment a l'Incasol, que construirà per a l'UPF l'edifici del Benestar Planetari i s'encargarà també de la urbanització de l'entorn. I, finalment, per sucosat, agraïment a l'UPF que va tenir la visió de dedicar aquest preuat espai a traure els millors socis possibles per a donar forma a tots plegats el que serà algun dels nodes de coneixement rellevants almenys del sud d'Europa. Bueno, aquest projecte té el nom de Mercat del Peix i molts us preguntareu per què té aquest nom. El nom el deu ha quedat moltes dècades fins a l'any 74-75 a l'espai en construirà amb aquests edificis bastar-hi el mercat central del peix de la ciutat. I com ha esmentat abans la segona atineta del caldia, tot això no ve d'abans d'ahir, tot això probablement ve dels nostres avantpassats que hi ha a l'exposició universal del 88 van parlar de ciència, d'art, de coneixement, d'industria, etc. I justament el mateix espai que actuarem nosaltres hi havia un clar precursor tecnològic justament allà hi havia la galeria de màquines de vapor de l'exposició, any 1888. Bé, i què hi farem en aquest espai? En aquest espai construirem tres edificis. El primer edifici és l'edifici del vist, això és primícia. A l'edifici del vist, de 24.700 metres quadrats, centrat en recerca d'innovació en biomedicina, especialment en medicina de precisió. I desenvoluparem noves eines de diagnòstic i teràpies innovadores i ajudarem a trobar respostes al tractament i curació de malalties d'altra prevalència i al repte socials com l'envelliment saludable. El segon edifici serà el d'alive, de 6.500 metres quadrats, centrat en recerca d'innovació en biodiversitat, on seguirem investigant en entendre els mecanismes evolutius que generen la biodiversitat i seguirem promovent la seva conservació. I el tercer edifici serà el de l'OPFA, de 7.300 metres quadrats, centrat en recerca d'innovació en benestar planetari. Com ha comentat ja el nostre rector, és important la definició almenys la nostra, compartir-la. Nosaltres entenem el benestar planetari com un objectiu, que ha de ser necessàriament col·lectiu i global, i que està basat en l'evidència que l'ésser humà, la societat i el planeta estan fortament interconnectats. En aquest espai estem estructurant ja, com ha dit el rector, un nou institut de recerca d'innovació en benestar planetari, que volem que sigui interinstitucional en projectes interdisciplinaris, centrats en l'impacte, i que ajudin a resoldre els reptes actuals relacionats amb la salut i el benestar de individus, societats i planeta. Sot aquests tres edificis, hi haurà dos plantes soterrànies. La planta menjua acollirà serveis comuns, la planta menys dos, acollirà el cap de mobilitat que construirà BCM. En total estem parlant d'uns 46.000 metres quadrats construïts, que acolliran uns 1.200 professionals quan estiguem a ple rendiment. I d'una inversió aproximada prevista, hores d'ara, de 104 milions d'euros. La nova àrea de recerca d'innovació del mercat del peix també vol ser un punt físic i funcional entre dos campos d'aquesta universitat. Entre el Campo Ciutadella, centrat en les humanitats i les cències socials, i el Campos Mar, centrat en les cències de la vida i de la salut. I vol ser també un complement de les ja excelents capacitats de la zona aquí representades. Serem una pesa més de l'ecosistema actual i un projecte de referència, com acaba d'explicar la segona trineta d'alcaldia per a la Ciutadella de Coneixement. Volem ajudar també, i penedeu que ho digui, a que la ciutat i el país siguin una mica més probablement la millor forma, si no la única, de ser competitius i poder assegurar la qualitat de vida adequada als nostres ciutadans. Sabem que sols no canverem el món, però volem posar el nostre gra de sorra en aquest esforç de millora del benestar de persones, societats i planeta, que necessàriament ha de ser global. Acabo. He començat dient que els que hem treballat durant els darrers més de 4 anys en el projecte estem contents i agraïts, i és així, així és. Ara bé, almenys alguns no podem dir que estem del tot satisfets. Hem fet un primer pas decisiu, hem aconseguit arribar als objectius fixats amb qualitat i eficàcia, però no hem estat proeficients. Deixo-m'ho dir d'una altra forma. Hem fet les coses bé, però no a la velocitat adequada, no a la velocitat necessària. Tothom entén que quan una persona ha estat crítica arriba a un hospital, cada segon compta. Ara bé, en un projecte com el que ens ocupa, i en molts altres d'aquestes característiques, potser no compta cada segon, potser no compta cada minut, però creieu-me, cada hora compta. Si us podeu inaugurar algun dia aquest complexe de recerca i innovació que durarà feina més de 1.200 professionals, l'èxit serà fer-ho en el menú temps possible. L'èxit serà fer-ho a temps. A temps per aportar les nostres capacitats, a donar solucions als ingents i urgents, problemes de salut individual, social i planetària que la nostra generació té que afrontar. En només de tres anys, i que el gener del 2026, puguem dir que el projecte del Mercat del Pays és una realitat. Moltes gràcies. Bé, comencem a continuació. Els parlaments ha carregat totes les institucions implicades en el projecte que avui presentem. Tot seguit, escoltem el senyor Arcadi Navarro, director de la Fundació Pasqual Maragall. Bon dia. Procuraré fer bon ús dels meus tres quarts d'hora. Autoritats, amics, col·legues, com afegeixo amb entusiasme els agraïments que s'han expressats i els que s'expressaran. Ja ets a mencionar que no seríem aquí avui sense la visió original d'en Jordi Carrió, la visió als darrers anys en el respecte al Mercat del Pays, del Rector Casals, l'autoritat moral de l'Andreu Masculelli del Jordi Camí i sense la persistència d'en Francesc Sobirada i els darrers anys d'en Jaume Padilla. Però no faria servei ni a la institució que represento, la Fundació Pasqual Maragall, ni al propi Mercat del Pays, braçol de la ciutadella del coneixement, si em limités a reiterar agraïments i no expliqués una idea que crec que és important. I aquesta idea és la paradoxa que vivim. I com el Mercat del Pays ens ajuda a entendre aquesta paradoxa. M'explico. Vivim una contradicció, des de fa anys. La vivim naturalitat, amb una certa indiferència, i és tan extraordinària, de fet, tan insòlita que ni ens n'adonem d'aquesta contradicció. La paradoxa és la nostra barreja entre el plan i l'orgull. D'una banda, els investigadors i els gestors, ens planen amb raó d'una crònica manca d'inversió i d'un excés de burocràcia. Oi que sí president, ministres, rectors, directors, presidenta, consellers que ens queixem. I oi que sí que tenim raó. Però d'altra banda, les mateixes persones, exactament les mateixes persones, no ens cansem de pregonar l'excel·lència del nostre sistema de recerca i d'innovació. De fet, hi ha dades que indiquen que les darreres dues dècades han estat una edat d'or de la ciència a Catalunya i a Espanya. I, per tant, podem parlar amb vergonya de l'endèmica banca de recursos. Sí, podem parlar amb ràbia de la burocràcia que ens dificulta gastar els pocs diners que tenim, i tant que sí. Però hem parlat de tot això, també hem de meravellar-nos amb un orgull dissonant, paradoxal, dels nostres resultats. Les nostres universitats destaquen en el panorama internacional. Aquí, primera fila, en tenim 3 de les més pregones. Els nostres centres de recerca, entre els quals hi ha modestament el de la nostra fundació, atreuen talent d'arreu. I la captació de recursos i la producció científica de tots plegats és de primer ordre. Com s'explica aquesta paradoxa? Com s'explica aquesta contradicció? Doncs perquè, malgrat el molt que queda per fer, malgrat tot el que queda per invertir i per modernitzar, a voltes, les administracions posen les llums llargues i s'alineen. Totes les administracions s'alineen, totes. I en aquesta alineació inclou en agents privats. En aquest cas, el BISTI, la Fundació Pasqualmaragall, Fundacions, però no només. I tots plegats emprenem iniciatives trencadores, transformadores. I les ejecutem amb cura. A casa nostra, d'aquests exemples d'initiatives transformadores, en tenim moltes. Tenim Icrea, tenim el Centre Cerca, tenim el BCF. No acabaríem. Però moltes d'aquests iniciatives permetin-me remarcar. Es van vestir o es van consolidar sempre amb les llums llargues, sempre pensant en el futur, quan en Pasqualmaragall ocupava càrrecs de molta rellevància. En aquestes iniciatives, que són iniciatives que sumen les forces de tothom, que són iniciatives que generen massa crítica, que són iniciatives que aprant la societat per l'esdevenidor, aquestes iniciatives s'hi suma avui el projecte del mercat del peix. Per tant, deixeu-m'ho, que us donin les gràcies a tots i que us feliciti en nom de les generacions futures per haver-ho fet possible. Moltes gràcies. Moltíssimes gràcies. És el torn ara del senyor Andreu Mascullell, amista i catasàtic de l'OPF, que parlarà com a president del Barcelona Institute of Science and Technology BIST. Endavant. Bon dia, autoritats, col·legues, amigues i amics. El Barcelona Institute of Science and Technology BIST és una institució jurídicament una fundació de cooperació científica entre set centres públics cap de ventesa en la pràctica de la recerca de frontera. El centre de relació genòmica, l'Institut de Biongineria de Catalunya, l'Institut Català d'Investigació Química, l'Institut Català de Nanosciències i Nanotecnologia, l'Institut de Ciències Botòniques, l'Institut de Física d'Oltres Energies i l'Institut de Recerca Biomèdica de Barcelona. L'error que avui siguem aquí és que entre les nostres iniciatives molt variades hi ha la promoció d'un edifici de recerca, de fet el més gran, en el mercat del peix. Un edifici que ha de ser, que volem que sigui, un hub multidisciplinar sobre la medicina de precisió. Es constituirà a partir de grups de recerca de diversos dels nostres centres. I esperem, i això és crucial, moltes energies internes i moltes energies amb l'entorn. Un tret característic que voldria remarcar és que som una institució públic privada. Com a tal, representem, en el gran projecte del mercat del peix, la contribució d'un avassant de la promoció de la recerca d'importància creixent en el món. Mancaria alguna cosa si no hi fos present. Per la banda pública, el vis no existiria sense la iniciativa de la Generalitat, que és la institució fundadora dels nostres set centres i membres del nostre patronat. El vis també s'ha beneficiat del suport de l'Ajuntament de Barcelona, del Govern d'Espanya i de la Comissió Europea. Per la banda privada voldria expressar el nostre reconeixement pel suport genèl·lic que han rebut de les fundacions privades que són membres del nostre patronat, la Fundació Banca de Sabadell, la Fundació Catalunya a la Pedrera i la Fundació d'Empresaris Femcat. També hem sigut beneficiaris de la generositat de la Fundació Cèlex, de la Fundació La Caixa, de la Fundació Bosca i Meric i de la Fundació Rivas a l'Iquistain. Perquè fa contribucions específics pel projecte del Mercat del Peix, hem rebut de la Generalitat, de l'Ajuntament de Barcelona, del Govern d'Espanya, de la Fundació de la Caixa i d'un llegat de la família Recolons per la recerca contra el càncer. A tots els vull transmetre el nostre agraïment en un dia com el d'avui. I també els vull transmetre la convicció que en el futur i en referència al projecte que avui ens convoca tots privats i públics, els que ara hi som i els que puguin venir, ens sentirem orgullosos d'haver-ne sigut part des dels seus primers moments. Moltes gràcies. Moltes gràcies. En aquest procés, en aquest projecte, és el Consell Superior d'Investigacions Científiques al CSIC. Presentem, a continuació, la seva presidenta, la senyora Eloïsa del Pino Matute. Endavant. Queridos amigos y amigas, autoridades, el CSIC està molt feliç que halla llegado por fin este día. El nuevo plan estratégico del CSIC tiene dos objetivos fundamentales, entre otros, el económico de nuestro país de España y también de Cataluña. Para nosotros, este proyecto es fundamental, es un elemento fundamental. El design no quiere ser un fin en sí mismo, sino que quiere conseguir el desarrollo, como decía, económico, científico y social de España y de Cataluña. Este proyecto es fundamental en ese sentido porque va a contribuir a lograr nuestros objetivos estratégicos de tres maneras. Uno es el de mejorar el rendimiento científico del CSIC y de nuestro país, que lleva mucho tiempo aquí y en Cataluña. Hemos celebrado recientemente los 80 años del CSIC en Cataluña. Llegamos en un momento de oscuridad en el año 42, pero desde entonces nuestra intención siempre ha sido la de aportar luz. Tenemos 1.600 trabajadores en esta comunidad autónoma. Tenemos un presupuesto de más de 500 millones de euros. Aportamos 3.000 artículos científicos muchos de ellos de primer nivel. Tenemos 21 institutos de investigación, 6 de ellos con la distinción SOMA, de Severo Choa, la máxima distinción y reconocimiento científico que podemos obtener en nuestro país. Y también tenemos cada año, por ejemplo, el año pasado, creamos dos empresas de base tecnológica, 30 patentes, etc. También hacemos una contribución en ese sentido. Yo siempre hablo de la tragedia de la autocomplacencia. No queremos quedarnos ahí y por eso queremos contribuir y queremos formar parte y ser un elemento central en este proyecto del Mercado del PED y de la Ciudadela del Conocimiento. Una segunda contribución que queremos hacer es, efectivamente, ser relevantes desde un punto de vista científico y social. Queremos convertirnos en un polo de atracción científica en el sur de Europa i queremos tener algo que decir en ciencias de la vida, en biomedicina y ciencias del conocimiento. Y, después, nuestro objetivo también tiene que ver con las personas que habitan la ciudad. Nosotros sabemos que las grandes infraestructuras científicas y culturales regeneran la ciudad, crean espacios en los que las personas pueden convivir de mejor manera y queremos contribuir también al fortalecimiento de la Ciudad de Barcelona. Quiero agradecer a mi equipo del CSIC que ha trabajado por este proyecto del Mercado del PES y que creo que es, a la vez o en partes en proporciones iguales, eficiente, convicente y persistente han trabajado mucho a lo largo de este tiempo y, desde luego, en particular, quiero agradecer a la delegada del Gobierno, al Ministerio Política Directorial, al Ministerio de Universidades y al Ministerio de Ciència e a innovación por el apoyo que hemos recibido en este proceso. Muchas gracias. Moltes gràcies. Aquest projecte tampoc seria possible sense la col·laboració de la Universitat de Barcelona i la Universitat Autònoma de Barcelona que també s'han adherit a la iniciativa. Per això, a continuació, el senyor Javier Lafuenter, rector magnífic de la Universitat Autònoma de Barcelona, ens dirigirà unes paraules endavant. Bon dia, autoritats, senyores i senyors amigues i amics. És un plaer per a mi participar en aquest acte on s'inicia un procés de col·laboració interinstitucional. Un exemple a seguir on diferents institucions col·laboren per afrontar els reptes del futur. A més a més, en aquest projecte es posa al Ciutadà com a element central dels problemes i també, com no, de les solucions que afronta el nostre planeta. No hem de col·locar el coneixement com un objectiu per si sol, sinó com un mitjà per poder transformar la nostra societat. Introduint criteris de sostenibilitat, de benestar, tots els que s'han menys mencionat, però sempre hem de mirar molt més junts, cap al futur, i no... el paper, el publicar o el quantificar. Crec que l'objectiu del coneixement és per poder millorar les nostres cosciudances i la nostra societat. Per solia, aquests objectius planetaris no hem de treballar d'una forma hiada en cadascú dels camps d'estudi, sinó que hem de treballar d'una forma transversal, mirant els reptes que té el nostre món. Com problemes complexes en diferents disciplines puguin aportar els grans errors de sort que puguin, d'una forma conjunta, resoldre o buscar aquests problemes i buscar aquest benestar planetari que era el repte que el rector ens ha dit en el primer pas. Per finalitzar, vull fer pal·lesca. Aquesta estratègia participa 10 institucions, ha de ser el camí a seguir per afrontar els reptes importants en el futur. Moltes gràcies, amics i amigues. Moltes gràcies. I continuem amb el senyor Joan Guàrdia, rector magnífic de la Universitat de Barcelona. Endavant. Per aquestes escales, gràcies. Molt bon dia a totes i a tots. Com sempre és un plaer estar aquest matí en aquest acte tan important per la Universitat de Barcelona i pel sistema de resecció universitari del nostre país i de Barcelona. Gràcies, rector, per estar aviat molt en llista d'autoritats perquè seria incapaç de recordar-les totes i també molt en tema, rector, que el nom no te remei. Els he explicat perquè fa casos dies parlava del mercat del peix a casa i la meva mare és una donia molt gran personina de tota la vida i el nom sabia perfectament de què parlava on ens referíem i de l'espai que ocupava. Obsto dir-los-hi la dificultat que hi ha quan intentes explicar-li amb algú de fora el nom i si encara és pitjor si ho tot veixes en l'anglès, perquè la cara de perproxitat és enorme. Nosaltres en se sentim compromesos amb una idea molt senzilla que és la de sistema de recerca i universitats. Nosaltres, com a institució antiga, sabem perfectament com es dibuixa el futur i el dibuix del futur passa fonamentalment perquè més allà de les presses que són comprensibles del doctor Sovirada que comparteixo. Avui no només posem una pedra en sentit físic sinó que posem una pedra de compromís interinstitucional i de compromís de futur. No hi ha altra forma de construir coneixement si no és a partir de l'acord del consens i del treball col·laboratiu. En aquest escenari, la Universitat de Barcelona se sent acollida i còmode i agust, perquè creiem fermament que aquesta és la forma de construir futur. De fet, estem convençuts que estem vivint un moment estratègicament fonamental per la definició del futur amb ciència i coneixement. Catalunya i Barcelona es devindrà un pol fonamental. Ja ho és, però encara ho serà més. No només per la projecció de projectes estratègicament rellevants com el mercat del peix, sinó perquè la configuració de la ciutat i del país, paulatinament, s'acostarà a un teixit de recerca i de ciència fonamental. Pensin només en un futur en el que, a més a més, del que ja sóc, sincrotoró, supercomputing, alba, part científic de Barcelona, a més a això, que ja sóc, imagini ser un futur amb el mercat del peix, funcionant el pla de rendiment. I a prop el desenvolupament del campus diagonal o d'altres estratègies que podem treballar en l'àmbit sanitari. La responsabilitat que vull assumir és enorme, que és la de conduir aquest projecte amb cura, atenció, amb tenacitat, amb rigor i amb compromís. I aquest escenari, l'enxat de Barcelona, se sent còmode, gust i ben acompanyat. A totes i a tots per crear aquest espai. Són moltes les institucions que avui són aquí que donen suport al projecte. De fet, ja ho esteu veient. Una d'elles, sense cap mena de dubte, és l'Ajuntament de Barcelona. Tenim a continuació el discurs de l'excellentíssima senyora Ada Colau, alcaldessa de la ciutat de Barcelona. Endavant. Moltíssimes gràcies. Rector magnífic per acollir-nos. Per citar totes les autoritats, jo també m'hi sumo. Moltíssimes gràcies. Quina il·lusió, realment, està avui aquí. I ara ho recordàvem. Ho recordàvem l'anterior rector en Jaume Casals, va ser el 2019 que vam fer aquesta primera assignatura, impulsada per l'OPF i per l'Ajuntament, en plena convicció, en plena sintonia, amb temps molt convulsos, on semblava que era difícil fer coses, però no vam tenir cap dubte que aquest projecte havia de tirar endavant. I era, per suposat, també, com s'ha dit, l'Andreu Mascollet, imprescindible de l'ecosistema científic d'aquest projecte. I deixeu-me recordar també que ell era el Joan Sobirats, avui ministre, llavors tindrem d'alcaldia de Cultura d'Educació i Ciència. I també, doncs, crec que els que estàvem allà presents, que vam sumar també a la Conselleria d'Empresa, en aquell moment de la Generalitat, però era un acte molt més petit que aquest, però amb tota l'ambició i amb tota la visió, que avui també s'està traslladant, quina alegria d'aquell moment i que els temps convulsos han seguit 5 convulsos, però no ens hem maturat, és veritat, que potser hauríem d'anar més ràpid, com abans deia, però la qüestió és que no ens hem maturat i avui celebrem que comencem l'inici de les obres del mercat del peix. Que això suposa, com s'ha dit, 3 edificis nous, 45.000 metres quadrats, 1.200 investigadors, i a més no en un àmbit qualsevol, sinó en àmbits clau, que van ser biomedicines, biodiversitat, van estar planetàries. Per tant, a l'àmbit del futur, que és el que ens interessa. I a més hem de dir també que això és només el principi, que no és un projecte aïllat, que hem de sumar la recuperació dels equipaments i patrimoni del parc, l'hivernacle, que allà estan marxant, el Museu Martorell, 3 dragons, el nou centre del CCIC, la nova biblioteca a l'estació de França, la reorientació dels O, en definitiva una iniciativa científica, cultural i urbanística, que transformarà el parc, el seu entorn, en un no de deconeixement i recerca de referència al sud d'Europa. Estem parlant d'uns 2.000 recercadors i de 200 milions d'euros d'inversió. I que, a més, s'assuma també, no és només el parc, no és només el projecte del mercat del peix, no és només el parc, sinó que és un ecosistema científic i d'innovació, que ve de lluny, on tenim centres tant de referència com pot ser el parc de recerca biomèdica, el Supercomputing Centre, projectes que estan també en marxa en altres punts de la ciutat, com el Caixa Research Institute, i, evidentment, la tasca generalitzada i quotidiana d'aquest magnífic ecosistema de centres de recerca d'universitats que avui esteu aquí presents. Aquest ajutament, crec que es pot dir que li ha donat un impuls determinat i diferencial a la importància de la ciència a la ciutat. Sabeu que habitualment ens diuen que no és una competència específica municipal, però que a Barcelona sempre hem tingut clar que la ciència era una estratègia principal per aconseguir la ciutat més justa, més democràtica, més sostenible que volem ser. I ho hem fet en els darrers anys amb un impuls renovat, s'havien fet iniciatives en el passat, però hem fet un impuls renovat, he de dir, amb l'actual ministra d'universitats, llavors tindrem d'alcaldia el tenent del que el dia Jordi Martí ha agafat el relleu i ha donat continuïtat amb aquest pla de Barcelona a ciència i amb l'avionat vianal de ciutat i ciència, o també amb l'impuls d'aquest projecte. Com dic, m'agradaria remarcar que no estem parlant d'un projecte aïllat, sinó que estem parlant d'una estratègia de ciutat. I crec que això és un element absolutament central. És una estratègia de ciutat que té evidentment un component urbanístic a l'atenental que el dia Jeanet Sanz que ha estat treballant tot aquest temps en l'impuls d'aquest projecte i per tant no tornarà a repetir la qüestió urbanística, però sí que m'agradaria destacar que aquesta és una estratègia de ciutat també de projecció econòmica de futur i també de projecció internacional de la ciutat de Barcelona. Crec que venim de dècades anteriors on, malauradament, el neoliberalisme que avui posen perill la vida en el planeta, és un sistema que s'ha de canviar perquè és directament insostenible. Aquest sistema, el neoliberal, ens havia avocat a deixar-nos amb mans de l'especulació immobiliària o del monocultiu turístic. I aquest no és el model que necessita la ciutat de Barcelona. Aquest clarament no és un model de futur. Per això, quan vam arribar a l'Ajuntament, ràpidament vam agafar, vam exercir el lideratge públic que potser no s'havia exercit en temps anteriors i vam decidir que no volíem estar amb mans de l'especulació que tenim talent, que tenim cultura, que tenim ciència, que tenim un ecosistema universitari que és punter i referent al món i que havíem d'agafar aquestes fortaleses i posar-les al capdavant de l'economia i de la projecció internacional de la nostra ciutat. I per això els darrers anys hem accelerat aquesta aposta per la innovació, per la tecnologia, per la recerca, per la indústria i per aquesta diversificació econòmica que necessitava la ciutat. I per suposat això també es tradueix en un exemple del moment d'expansió que viu Barcelona i amb aquesta projecció internacional, que com dic no és un fet aïllat, tots aquests processos d'innovació, de transformació han anat acompanyats també de molts reconeixements internacionals i també de conseqüents d'avaniments importants per la ciutat en diferents àmbits, el de l'esport, per exemple, amb la Copa Amèrica de Vela, la capitalitat d'arquitectura el 2026, l'avianal del contemporani Manifesta, que el Mobile World Congress, un congress de referència i estratègic, hagi decidit que Barcelona serà la seva seu permanent, que empreses punteres com Wallbox, Microsoft i de fet el 70% de les noves empreses tecnològiques de tot l'Estat s'instal·lin a la ciutat de Barcelona i tot això amb una tur a la baixa, amb unes xifres rècords, des del com a mínim els darrers 15 anys i alhora amb el màxim d'inversió social també en comparació amb qualsevol altra gran ciutat de l'Estat. Per tant, hi ha model, hi ha estratègia, crec que això enforteix molt el projecte i dona també confiança en que aquest projecte no es podrà aturar perquè forma per d'una estratègia de ciutat determinada, decidida, que vol consolidar Barcelona com a capital indiscutible de ciència i de recerca no només a Espanya, sinó al sud d'Europa. És una reforça doncs la seva aposta econòmica per la innovació, per la tecnologia, pel coneixement i perquè el millor motor econòmic possible per fer present el futur passa per això, per la innovació, per la cultura i per la ciència, i ho tenim molt clar. Així que jo, com a Ajuntament de Barcelona, vull agrair, vull agrair a totes les actors, instituts de recerca, universitats, administracions que hem sumat, avui tenim aquí el president de la Generalitat, els ministres del Govern d'Espanya, de veritat és una enorme il·lusió, és un exemple, jo espero que aquest projecte es converteixi en projecte de referència a la nostra ciutat, el país i el món, perquè crec que realment té tots els elements per convertir-se en un projecte exemplar, i tant de bo que així sigui, pels seus continguts, però també per la seva capacitat de sumar, que és una cosa que necessitem moltíssim en els temps actuals. I acabo ja dient que això és un exemple, com dic, de suma de coordinació entre institucions, però també de lideratge públic, d'institucions emprenedores, com diria Mazzucato, amb una visió de llar termini, que també és una cosa que necessitem molt, vivim en temps molt convulsos, en moltes urgències, però que no ens han d'aimpedir mirar a mig i llar termini. Si les administracions només mirem la immediatesa, ens equivocarem segur, perquè estem ara mateix en un moment de crisi sistèmica, en un canvi de paradigma, en aquell moment gramxà, que explicava que, mentre no neix el nou món, el vell món no acaba de morir i apareixen els monstres, del trompisme, de l'extrema dreta, del negacionisme climàtic, doncs és en aquest moment que la visió ha d'estar més clara que mai. I Barcelona ho té molt clar. Barcelona vol liderar el futur, Barcelona vol liderar l'autopia, no la distopia. I per això Barcelona, fent honor a la seva millor tradició, serà una ciutat valenta, innovadora, que des de la cooperació i el treball en xarxa, liderarà aquest futur millor per als nostres fills i filles. Moltes gràcies. Moltes gràcies. Des del primer moment, el Departament de Recerca i Universitats del Govern de la Generalitat ha donat tot el suport a la iniciativa i ha ajudat a que tot plegat sigui possible. És un plaer que avui l'honorable senyor Joaquim Nadal, Consellor de Recerca i Universitats, pugui dirigir-nos unes paraules. Endavant. Molt bon dia. Jo no he de dir gaire res. Tot el que ha de dir el Govern de Catalunya respecte a aquest projecte ho dirà d'aquí una estona el president de la Generalitat de Catalunya. Deixeu-me, doncs, només comentar un aspecte del simbolisme d'aquest acte. Ja sabeu que tota pedra fa paret. Tota pedra fa paret. Si és una pedra angular, millor, perquè la pedra angular, que és la primera pedra dels edificis històrics, marca els nivells i assenyala la direcció que ha d'aprendre aquell edifici per pujar dret. I el que volem és que aquests tres edificis puguin bé i puguin drets. Però la suma de totes les pedres que faran aquests tres edificis no serviria per a res, sinó fos pel contingut que hi proposeu i perquè siguin uns centres de coneixement, de ciència, de recerca, d'intel·ligència, d'excel·lència i que, com a tals, serveixin un objectiu que heu fixat a l'horitzó del mercat del peix, del benestar planetari. Del planeta en el seu conjunt i, sobretot, dels habitants del planeta un per un. Humans i no humans. Però l'objectiu és transformar un projecte innovador com aquest en una eina i un instrument. I acabo. La universitat és el nom de la conselleria que jo represento dins el Govern de Catalunya. La recerca i el sistema català de recerca i les universitats de Catalunya formen xarxa, formen part d'un sistema, juguen a sumar totes les sinergies i situen el projecte del mercat del peix com s'ha vist en els parlaments de la Universitat de Barcelona en una frontissa del que ha de ser el futur del nostre sistema de recerca i universitats. Moltes gràcies. El Govern d'Espanya també ha estat treballant per fer possible aquesta iniciativa i per això donem la paraula en aquesta ocasió a l'excellentíssim senyor Joan Sobirats, ministre d'Universitats d'Espanya. Em sembla que l'expressa tota la seva recolzament en aquesta iniciativa, la presència de la ministeria de Ciència de jo mateix ho expressa. En el meu particular cas, com ja s'ha comentat, hi ha una trajectòria prèvia com a tinent d'alcalde de cultura, educació i ciència que vaig anar seguint amb el tema amb en Jóma Casals, amb en Jóma Badia, amb l'Andreu Mas, amb l'Andreu Mas, amb l'Andreu Mas, amb el tinent d'una cosa que és conscient i coneixador de la importància d'aquest projecte. Un projecte que el mateix Govern d'Espanya amb la seva presència aquí ho posa de relleu i també amb el fet que l'acord de cocapitalitat entre el Govern d'Espanya i Barcelona ha ingorporat no només una dimensió cultural com tenia inicialment, el coneixement que el govern d'Espanya fa en aquest sentit. Vull destacar tres aspectes importants i molt ràpidament un, ciència a l'altra universitat i a l'altra ciutat. Ciència, jo crec que el projecte ho expressa molt bé, s'ha dit, és una mirada de la ciència amb una lògica de transferència d'intercanvi de coneixement de ciència ciutadana que vol dir participació de la gent també, que en el qual el govern d'Espanya està totalment identificat com expressa l'última llei de ciència o la llei que està en procés de tramitació, que és la llei orgànica, el sistema universitari. Després, una mirada de la ciència també, oberta interdisciplinar, transdisciplinar, amb incorporació d'una imenció cultural, artística, crec que és un element central. Si volem realment arribar a la gent, no podem només fer ciència de qualitat, sinó fer una ciència que arribi la gent, que la gent s'incorpori en el procés de recerca i del coneixement. Universitat, jo crec que és una expressió magnífica d'un treball interuniversitari. El fet que hi hagi aquí 3 universitats, totes 3 universitats formen part de les 31 universitats que hi ha a Espanya que estan presents a les aliances europees. Aquestes aliances europees que volen convertir, com diu el projecte de l'Unió Europea a les universitats europees en un farc que projecti el món als valors d'Europa, taran una reunió aquí a Barcelona el setembre del 23, totes les aliances europees, amb 400 o 500 persones de tota Europa que estaran reunides aquí per expressar aquesta idea de universitats europees, i em sembla que aquest és un element molt important. Per tant, tot el recursament també, a tot el treball interdisciplinar de col·laboració entre universitats. I per ser per acabar ciutat, crec que la ciutat i el coneixement és un element central. Jo crec que la idea de que les ciutats han de tenir un pla de ciència, i han de tenir una relació amb les universitats i els centres de recerca, que només passi per la recollida, escombraries o pel aparcament, com era el mercat del peix fins a Palpoc, ens demostra que podem anar molt més enllà. La ciutat i la universitat tenen molt a dir les universitats catalanes representen prop del 2% del PIB del país, representen prop del 3% de la gent ocupada del país, i això vol dir que qualsevol inversió que es facin en universitats es multiplica per sis, això és la idea que hi ha, i que em sembla que és molt important que això segueixi. I, a més, si es fa bé, m'ha agradat molt veure les primeres imatges dels edificis, la qualitat arquitectònica dels edificis també contribueix a que la ciutat com Barcelona mantingui l'orgull de ser una ciutat de referència també en aquest nivell. Moltes gràcies a tots. Moltes gràcies. També avui comptem amb la presència de l'excellentíssima senyora Diana Moran, ministre de Ciència i d'Innovació d'Espanya. La convidem a pujar l'escenari per dirigir-nos unes paraules. M'agradaria començar dient que per a mi, per al govern d'Espanya, hi és un gran dia. Fa poc més d'un hora, deu gestors de l'àmbit de la política, de la ciència i de l'educació, poderosa aliança, hem signat un acord important a un lloc que té un nom inspirador a la sala de la reflexió. El dissenyador d'aquesta bella estància, Antonio Tapies, deia que necessitem espais de silenci i de reflexió on l'art pot exercir intensament les seues funcions més nobles i útils a la ciutadania. Sense dubte, ho ha fet. Aquesta sala ha complit la seva funció i nosaltres també. Ho hem estat útils a la ciutadania, perquè som útils a la ciutadania cada vegada que posem en el centre de la nostra acció a les persones. Som útils a la ciutadania quan mirem alt, quan busquem el que ens uneix i respectem el que ens diferencia. Quan superem la confrontació i apostem per la col·laboració més enllà de les nostres legítimes diferències. El canvi climàtic, les noves malalties o la menaça a la mateixa democràcia són reptes globals que només resoldrem si treballem junts en un esforç col·lectiu arrelat en la ciència i la innovació, en el poder de la raó al servei del progrés de les persones. Això és el que farem des de la ciutadella del coneixement que, com ve s'ha explicat, serà un dels pols de biomedicina i d'estudis en altres espais de la ciència púnters d'Europa. La ciutadella del coneixement és un compromís amb el nostre temps, una ambiciosa aliança per a ser útils a la gent, a les persones que pateixen càncer, Alzheimer o altres malalties que necessiten cura i esperança, a les generacions presences i a les futures, per a la vida habitable. Per tot això, el Govern d'Espanya i el Ministeri de Ciència i Innovació ha d'estar i estarà present a la ciutadella del coneixement. Sumem les capacitats del nostre sistema nacional de ciència i tecnologia a aquest ecosistema urbà d'innovació, com ha explicat la presidenta del CCI, que l'OISA del Pino, amb el nostre buc insignia de la recerca espanyola que també concentrarà el seu talent i el seu edifici de venguarda que serà seu de dos instituts del CCI i d'un ampli centre de serveis científics. Amb l'impuls de la ciutadella del coneixement, seguirem desplegant l'esperit del conveni de la capitalitat científica de Barcelona, un reconeixement que continuem acompanyant i continuem, diguem, amb veu alta. És el reconeixement per una ciutat que des d'Espanya està als rànquings mondials d'Europa i del món. Així acompanyem Barcelona per a ser aquesta gran capital científica que UIA és referent com dic nacional i internacional també molt especialment en biomedicina. Per tant, entre tots i totes, UIA sí, estem creant futur mentre cuidem el present. Per finalitzar, vull donar les gràcies a totes les persones que hi posin l'ànima en aquest projecte, que fan possible que la ciència faci barri, que forme part dels nostres paisatges urbans, dels nostres àvids i que siga mereixen d'hora de la màxima confiança i prestigia social. Per la meva banda, continuaré volcada en una missió, millorar les condicions per fer ciència al nostre país i que aquest redondem en el progrés de les persones. Moltíssimes gràcies. Moltes gràcies. Sí, i finalment, escoltem el molt honorable president de la Generalitat de Catalunya, el senyor Pere Aragonès. Autoritat, comunitat científica i universitària del país, senyores i senyors, molt bon dia a totes i a tots i moltes gràcies per acompanyar-nos en aquest acte que significa el primer pas del futur complex de recerca del mercat del peix. Sense cap mena de dubte, un acte i un compromís de satisfacció perquè reafirma tot el potencial i tota l'excel·lència de Catalunya en l'àmbit de la recerca científica. Gràcies a inicitives com les del mercat del peix, Catalunya es devé un pol de recerca i innovació de referència a l'escala europea. Ambiciós, cap davanter, amb capacitat tractora i amb voluntat transformadora. Ho volem afirmar amb tot l'orgull i en termes de present. Perquè aquest potencial de recerca ja és una realitat. I sobretot ho podem afirmar amb tota l'ambició de seguir potenciant i alimentant un sector que és absolutament estratègic i determinant el país per Catalunya. Com fem avui, començant a donar forma el que seran els fonaments del nou espai de recerca al centre de Barcelona amb 46.000 metres quadrats més de 1.200 investigadors, una inversió de desenes de milions d'euros que neix amb l'ambició de sumar esforços per construir respostes als grans reptes globals com a canvi climàtic. Pel potencial transformador per l'ambició, per la vocació de futur. El Govern de Catalunya ha cregut des del primer moment el nou projecte i s'hi ha compromès. Per això el nostre compromís és cofinançar amb una inversió neta d'11 milions i mig de euros al centre de recerca del bis del Barcelona Institute of Science and Technology dedicat a la biomedicina i la medicina de precisió i al centre de recerca de l'Institut de Biologia Evolutiva dedicat a l'estudi de la Biodiversitat. Serà el propi institut català del Sol qui s'encarregarà de la construcció de l'edifici, el centre de recerca i innovació, però van estar planetari de la Universitat Pumpeufabra d'organitzar l'agura central les zones verdes que res de l'entorn amb una inversió en aquest àmbit de 18 milions d'euros. La contribució als projectes com el mercat del peix són una mostra més del compromís del govern de Catalunya de fer créixer el sistema d'investigació i recerca del nostre país. Amb aquesta voluntat també es va aprovar el mes passat amb un amplíssim suport parlamentari la llei de la ciència de Catalunya un mar legislatiu que ens marca com a objectiu i ens dota de les eines per l'augment de la inversió pública en recerca i innovació fins al 1% del producte interior brut per incrementar la inversió en el sistema universitari per augmentar el nombre d'investigadors i el seu impacte per fer créixer el finançament dels grups de recerca també per treballar per la millor de les condicions i l'estabilitat laboral dels investigadors i investigadores en definitiva per consolidar el model propi de recerca desenvolupament innovació de Catalunya d'excel·lència i de referència dins de la comunitat científica europea i internacional. I ho fem perquè creiem que el nostre ecosistema de recerca és un dels grans actius que tenim com a país que ens ha de permetre treure empit i sentir-nos orgullosos per tot el talent que hi ha darrere per tota la capacitat transformadora per tota la voluntat de contribuir el progrés global de la humanitat però també per tota la capacitat de crear prosperitat de repartir-la per tant van estar per al conjunt de la ciutadania com a pol de tracció d'inversions amb valor afegit amb capacitat per crear llocs de treball altament qualificats. Un ecosistema que continua creixent amb molta força com veiem avui amb la posada a marxa del projecte del mercat del peix. Per acabar voldria fer un greu agraïment a tothom qui està fent possible aquest ambiciós projecte a l'universitat Pumpeu-Fabra per pensar en gran i per promoure aquest projecte. A les altres universitats, la Universitat de Barcelona la Universitat Autònoma i a tots els centres de recerca que sumen esforços per fer-ho possible. Singularment el Barcelona Institute of Science and Technology l'Institut de Biologia Evolutiva el FESIC i la Fundació Pasqual-Maragall. I a tota la resta d'institucions de la Universitat de Barcelona col·laboradores en el projecte. Gràcies per promoure la creació col·lectiva de coneixement i sobretot per posar el coneixement a disposició de la societat per tenir la capacitat de transferir el coneixement i que es transformi en millores que tinguin un impacte positiu per la societat pel planeta, per la ciutadania. Aquesta és la raó de fons del compromís provocar una millora de la nostra societat del nostre entorn de la nostra forma de viure. Per tot això, moltes gràcies a tots els que feu i fareu possible aquest ambiciós projecte. Molt bon dia a tothom. Moltes gràcies. Veiem les paraules del molt honorable president Pere Aragonès. Tanquem aquesta primera part de l'acte. Les avaniments continuen, però ho farem físicament al mateix mercat del peix perquè l'objectiu és que des d'ara mateix comencem a transformar tot aquest espai. Allà us recordem i trobareu una instal·lació de l'artista en residència a la universitat Pumpeufabra. Martín, bon adéu. A més, en Vígneix Meluani, músic ballerí i alumni de l'UPF del Grau d'Humanitats presentarà una peça coreogràfica preciosa feta per la ocasió inspirada en el benestar planetari. Donem per finalitzar aquesta primera part de l'acte per facilitar una sortida ordenada. Demanem a les autoritats que vagin posant-se a dretes i sortim per la porta de la dreta. Per on han entrat, primer, ho faran les autoritats i després tota la resta d'assistents i convidats ja podran sortir per les dues portes d'accés a l'auditori. Moltíssimes gràcies. Ens veiem al solar del mercat després. Bon dia. Gràcies.