 Hej, lige nu sidder en masse halvgræmmende mennesker fra Aarhus Universitet, der hjemme i noget helt grimt jobbetøj med ulede hår, og arbejder på diverse ting, der har med universitetet at gøre, og en af dem, det er mig. Jeg er lige nu sidder og arbejder på mit forskningsprojekt, der handler om drab i Danmark fra 1992 til 2016, og jeg har for få dage siden fået at vide, at det fordrag, jeg skulle holdt ved forskningsdøjen på Aarhus Universitet i en gang i april, er blevet aflyst på grund af den her virus, der er på vej rundt, som jeg måske har hørt om, og det er jo selvfølgelig en søn og skam, så jeg har besluttet for at dele det her fordrag op i nogle små bider, og så læg det ud her på Twitter. Jeg skal kunne passe mit almindelige arbejde, så jeg kan ikke sige hvor hurtigt det hele kommer op, men det hele burde være op svarne til, hvor fordrag skulle have været holdt i april. Og DLB om at tænke over allerførst, det er, har volden egentlig ændret sig fra 1992 til 2016? Er det sådan, at personer, der blev slået hjælp i 1992, de havde færre stikhuller, skudsår, end folk har i 2016? Så kunne man jo forestille sig at dele værre, hvis volden blev værre og værre. Dødsmåde, det skal man lige forstå, for at man kan forstå, hvad jeg med, når jeg siger, drab. Dødsmåde, det er sådan nogle kasser, vi godt kan lide på et dødsfall i, det deler vi op i naturligt død. Det er død som fra Sydom. F.eks. nu er der masser af mennesker, der bliver svær at syge af coronavirus. Nogle af dem er allerede død eller kommer til at dø. Rigtig mange er udlandet, men det sværer jo også en masse på vej i Danmark, hvor vi antager. Så når man dør af Sydom, så er dødsmåden naturligt død. Så findes der ikke en naturlig dødsmåde, og det er ulykke, selvmåde og drab. Det er, når noget skyldes ud fra kommende. Her er der f.eks. en person, der falder og bryger hoften, vedkommende, der vil gå ind med at dø. Det er måske i sidste ende af noget Sydom, men fordi det startede med en ulykke, så vil vi sige, at dødsmåden er ulykke. Så er vel også den anden, ikke naturlig dødsmåde, det er selvmåde, der er en person, der hælder sig selv. Det er, når man foresager sin egen død. Og så er der til sidst drab, som er det hele handler om her. Det er, når en person med vilje skader en anden person, og derved foresager en anden person død. Det er altså medisinske definitioner, så de kan godt være lidt anderledes end det, man kan se ved det juridiske system. Der er f.eks. ulykke. Ulykker de i straffelån, går de under betegnelsen uaksam mandrapp, eller kan gøre, hvis der er en anden person, der har foresaget det. Selvom man uret mandrapp indgår i uaksam mandrapp, så er det altså stadigvæk ulykker, set fra den medisinske vinkel. Det samtgælder selvmord, der indgår uden mor i, det er ikke drab set ud fra den medisinske definition, det giver nok så sær. Så drab er når en person med vilje foresager en anden person, og foresager døden hos den person. Et andet koncept, der er vigtigt at forstå, det er dødsvorsager. Dødsvorsager, det skal du egentlig bare tænke på, som dinosaur, og det er den dinosaur på det, man nu dør af. Det vil sige, hvis du har en halsbetændelse og dør den halsbetændelse, så er du dødsvorsat hver halsbetændelse. Og over til venstre, der er der tre forskellige kategorier med sydomme. Der findes flere sydomme, det her, det er bare de mest hybige, vi har her i Danmark. Der er for eksempel hjertesydomme, der er en, der har det lydn gennem hjertet, det er ikke så godt. Det kunne være en blodprop for eksempel. Så det næste, det er infektion. Det er jo desværre meget en aktuell, det er en, der har lungbetændelse. Hvis man dør lungbetændelse og der ikke er noget bagvidlæggende, så er dødsvorsageren i lungbetændelse. Og så er der egentlig kraftsydomme med en primærsulst, der har bredt sig rundt. Det er jo sydommene. Så er der forskellige yderpåvirkninger. Der er først en person, der er blevet kvalet, og det kan man blive både ved ulykke drab og selvmure, men der er dødsvorsageren kvælning. Men der har fået en masse pælder. Det kan også være en dødsvorsager, altså noget forgiftning med medicin. Og det kan også være ulykke drab selvmure. Så er der forblødning, der er en, der har mistet en arm, og det bløder helt vildt. Og der er dødsvorsageren, altså forblødning. Det kan også være ved ulykke drab selvmure. Det kan faktisk også være ved visse naturlige dødsfald. Men der gør man det op på en lidt anden måde. Til sidst organskade, der er en, der har fået en kniv i hjertet, det kan også være ulykke drab eller selvmure. Så når man bruger de her dødsvorsager til blandt andet ud over at finde ud af, præcis hvordan folk døer ikke, så er det faktisk også til at sige noget om dødsmåder, som jo var i den tidligere video. Det er sådan, at når dødsvorsagen er en yderpåvirkning, så er dødsmåden en ægge naturlig, vil sige ægge, altså enten ulykke drab eller selvmure. Fordi det her er så vigtigt at forstå, og det er simpelthen så vigtigt at rette med sin, så kommer det lige igen her. Vi har dødsmåder, det er sådan nogle kategorier, vi inddeler dødsfandene i. Det kan være naturlig død eller ikke naturlig død. Ikke naturlig død, det er ulykke selvmure drab. For at finde ud af, hvad en dødsmåde er, der skal man kende dødsvorsagen eller dødsvorsagerne. Dødsvorsager er egentlig bare diagnoser. Det kan for eksempel være noget sygt om, det kunne være hjertesyt om, infektion, kraft. Hvis det er dødsvorsagen, så vil dødsmåden være naturlig død. Så har vi forskellige yderpåvirkninger. Hvis den tilgrundelæggende dødsvorsag er noget fra en yderpåvirkning, f.eks. kvælning, forgiftning, forblødning, organiskade, det kunne også være andre ting, så er dødsmåden ikke naturlig, og så må man ud fra om stendthederne kunne vurdere om, det så er dødsmåden ulykke, dødsmåden selvmure eller dødsmåden drab. Og det kan være vanskeligt, så derfor skal man undersøge tingene ekstra grundigt. Og fordi vi nu er i de her vivustider, så kan vi prøve at snakke lidt om, hvordan man egentlig vil opgøre dødsfallene i forbindelse med coronavirus. Det rammer jo især dem, der har noget sygt om i forvejen. Og der må man så beslutte sig for, om man vil sige, at de egentlig, der er tilgrundelæggende dødsvorsag, egentlig er deres egentlig oprindelige sygt om, hvis man nu for eksempel er svært syg og kraft, og lige vel vil skulle dø indenfor kort tid, og så man får denne her corona-infektion oveni, så vil man nu nok sige, at den tilgrundelæggende dødsvorsag er kraftsygt om, og så er denne her infektion kommet oveni. Om man, hvis det ene, der ellers er helt sådan og rask, som får corona-infektion, ender med at døde af det, så vil den tilgrundelæggende dødsvorsag være corona-infektion, eller infektion med coronavirus. Den seneste undersøgelse at drab i Danmark er helt tilbage fra perioden 1946 til 1990, så det vil jeg være længe siden, det var faktisk dengang Elvis og Nixon, de mødtes, og jeg ved godt, hvad du tænker, og du tænker, fy for helvede de giver hinanden hånden, det gør vi ikke mere, men det var en anden tid, og det er rigtig længe siden, så er den grund, var det en god idé at få lavet en ny undersøgelse af det her. Hvis man lige skal kigge tilbage på den her gamle undersøgelse, som faktisk er rigtig interessant, så kan man kigge på, hvordan folk egentlig blev slået ihjel der. Det var sådan, at langt de fleste blev slået ihjel ved en eller anden form for kvælning, det var omkring en tredjedel, så var der omkring en fjerdel, der blev slået ihjel ved andre metoder, og det var især forgiftning med byggas, byggas indhold, dengang en masse kulilde, som var ret nemt at slå ihjel med, så der var mange børn, der blev slået ihjel i forbindelse med deres forældre selvmord, typisk morgen, og det mener man, at det skyldes, at det var noget svære at være enlig morgen dengang, og det var vanskeligt, når man var blød en skilt, og så selvfølgelig, at man havde byggasen, der var nemt at have med at gøre. De her drab, de forsvandt faktisk mere eller mindre i den sidste del af perioden, så det var noget, der især hørte den første del af perioden. Derudover, så var der en del af blåslået ihjel med stumbold, ikke så mange med skud og slet ikke så mange med skarpbold. Det med skarpbold har i hvert fald ændret sig en hel del op gennem firserne. Hvis man så skal kigge på, hvordan det har gået siden Hansens undersøgelse eller hearthansens undersøgelse, så kan man kigge på noget officielt statistik, og den sorte kurve her, den, der går helt tilbage fra 1990'erne frem til 2016, det er tal fra Dødsrådsagsregisteret. Dødsrådsagsregisteret er baseret på dødsartester. Dødsartester er det diploma ved alle samfundet, når vi er døde. Det er ikke ligesom, når man har løbet Martin, så det er rart at have diploma, og det er også rart nok at have det, når man er død en gang. Der kan man følge antallet af drab, og det er der, hvor de, dem, der har lavet dødsartesten, så har valgt at krydse af i drab, som dødsmået. Og der kan man se, at det stiger voldsomt op igen fra firserne, starten af firserne, og så begynder at flade ud igen fra begyndelsen af 90'erne. Den blå statistik er politistatistik fra forskellige steder ved Danmarks Statistik, og det er baseret på tal fra politisystemen, og der kan man jo godt se, at der er mange forskellige kurve, og det fortæller jeg, at vi nok ikke 100% kan regne med de tal, der er der under nogen som helst omstændigheder. Så generelt ligger politistatistikken. En lillebittesmul, politistatistikken for drab, ligger en lillebittesmul højere over en dødsrådsagsstatistik. Det er skyldes, at sager til start med kan være registreret som drab, og så viser efterforskningen, at det faktisk ikke er drab. Så hvis de af en eller anden grund ikke er rød ude af statistikken senere, så vil vi stadigvæk figurere der. Omvendt så er dødsrådsagsregisteret nok et lavetal, fordi det kan være dem, der laver dødsartesten, er i tvivl om det her drab eller ej. På det tidspunkt, man laver dødsartesten, altså før man har lavet en enlig undersøgelse. Og ja, alene af den grund, var det nok en god idé for at få lavet en ny undersøgelse med ordentlig tal. Nå, men hvordan skulle den her kunne passe med, at volden øges? Her ser det ud som om det er et fall i antallet af drab fra 1992 til 2016. Så det var så ligge på antallet af drab, så kunne det være, at vi skulle kigge på antallet af skudsår, og stikssår i personerne. Og her skal man lige prøve at forestille sig en ting. Her har vi 10 forskellige personer. Den ene har en lesion mere, end den forudgående. Så det starter med en helt ud til Venstre, der har en lesion skudsår, for eksempel. Og så er der en helt over til højre, der har 10 skudsår. Hvis man forestiller sig, at det er folk, der var udsat for en eller anden, at det er noget voldsomt. Så må der være en eller anden grænse, og det er jo bare tilfældig, at jeg lige bruger en og to. Det er bare for at illustrere det. Der var en eller anden grænse, hvor folk kan overleve selve en effektiv behandling, selv hvis de bare stikker en finger i såret eller jeg behandler dem. Så er der en anden grænse, hvor de overlever ved effektiv behandling. Der kommer en ambulans ude, og man får dem på sygehuset. Og så er der en grænse, hvor de kunne overleve ved optimal behandling. At vi har en helikopter lige ved siden af, med B.S. Kristiansen indenlig, eller at det sker lige på operationstuen eller andet. Og så er der en eller anden grænse, hvor vi kan redde folk længere. Altså hvis man har så svære skader, at det med de metoder, vi har i nærmeste fremtid, ikke er muligt at redde personerne. Og hvis vi nu forestiller jer fra 1992 til 2016, der bliver vi bedre og bedre til behandling. Det vil sige, at vi ekskluderer flere og flere fra at blive drabt, fordi vi simpelthen redder den. Det vil jo så betyde, at dem, vi står tilbage med, de må alt andet lige have flere lesioner. Flere skader end de havde 1992. Og det er noget af det, jeg vil prøve at kigge på i mit projekt her. Der er forskellige drabsmetoder. Jeg har forsøgt at vise de mest af midten lige her, eller dem, der er nærmest at vise i verden. Drabsmetoder hænger faktisk sammen med dødsrådssager, som jeg nævnte før. Så vi er endnu under dødsmåden drab, men der kan være forskellige dødsrådssager. Og drabsmetoden er ligesom den helt tilgrundliggende dødsrådssager, helt ud til venstre, der har i stumbold. Stumbold kan være slag, spark, tramp, slag med køler, køler, kageruller og andet. Når man blev udsat for stumbold og ender med døde af det, så kan det være af forskellige oversag. Det kan være for eksempel, at man får en stor blødning ind i hovedet. Det vi kalder en jernblødning, og der er nogle specielle jernblødninger, der kommer ved forskellige typer af traver, mens andre kommer af sydom. Det kan også være det ens hjertebrejsted. I forbindelse med, at man blev trampet på, så kunne det være en dødsrådssager, at man fik en blødning, der ligger uden omkring hjertet, sådan så hjertet ikke kan pumpe. Så der kan være flere forskellige dødsrådssager, der ligger efter, der man blev udsat for stumpet traver. Så der er skarpbål. Vi har to datkårgutter her, deroppe slås. Den ene har en gniv, den anden har en pistol. Jeg plejer at spørge de studierende. Jeg underviser om, hvem de tror vinder, de har to. Og der giver de lidt forskellige svar. Jeg tror, at alle andre lige ville have udsat et svar, et enkelt stik eller i forhold til et enkelt skud. Skud indeholder simpelthen mere energi, og kan lave mere skade, men det kan vi tage på den anden tidspunkt. Der er skarpbål, det er f.eks. hvor man bruger en gniv, eller andre skarpgenstand. Skud det kender i. Så der er traumatisk kvælning. Det her er en meget, meget sjælne form, nemlig at det er en kvinde, kvæler en anden kvinde. Det plejer at være mænd, der kvæler kvinder. Her er det kværkning, som er en af de typer og traumatisk kvælning, der findes andre, f.eks. omsnøring, yderspæring og ændrespæring. Man kan også sidde på folk's brøskasse. Og altså der kan føre til en traumatisk kvælning. Og så er der inde til sidst forgiftning, enden med medicin eller med forskellige andre gis, derfor som f.eks. kulilde, som jo var meget erminnigt førhand. Så det er jo lidt om drabsmetoder. Når man får lige at trække tilbage, til det, det hele handler om, det her projektet, der drab i Danmark, fra 1992 til 2016, så er noget det, jeg godt kunne tænke mig at kigge på, det var Øsevolden. Og måden at gøre det på i sådan et POD-projekt, det er, at man har nogle artikler, som sådan et POD-projekt består af, eller nogle studier. Og det er så tre forskellige her. Og simpelthen er det sådan trættereens raket, der egentlig er god på at prøve at besvare et delspørgsmål, nemlig om det påvirker antallet, at drab og fordelningen er drab, at der kommer bedre behandling. Og det kan man jo ikke svare fuldstændig på, men man kan prøve at komme et bud. Så den første del af trættereens raketen, det er studiet, der omhandler drab, sådan overordnet set her, der illustrerede de fire hyppeste metoder, skarpbål, skud, stumbål og kvælning. Det skulle gerne lede til nogle bedre tal, og stå på til sig, og gå lidt grundig ind og kigge på det, og det er så i studiet 2, hvor jeg så har valgt at kigge på drab, ved skarpbål, som, og det kan jeg godt afslå allerede nu, at det er en metode i dagens Danmark, det er omkring en trededel af alle drab. Og da vil jeg kigge lidt nærmere på, hvor folk er ramt hende med knive, hvor mange gange er de stukket, er det det samme om det er et partner drab, eller det er det fuldemans drab på gader og stræder, det kan jeg afslå, at det er nu nok ikke det samme. Det skulle så gerne give et fundament, at stå på til at kunne lave et studiet, hvor man så prøver at kigge på, hvordan er udviklingen egentlig i drab, ved mystik, som er de fleste drab ved skarpbål foregår ved, at kniven typisk er stukket i dybden. Hvordan forholder det så over tid med udviklingen i de her drab ved stik, og i forhold til bedre behandling? Modtagere, dem der ender med at dø, er det modtagere de mere behandling i 2016, end de gjorde i 1992, og får de hurtigere behandling, og lignende. Så ja, det har håbet at lave en trittringsraket, hvor de to første trin er meget generelle, og det tredje er mere specifikt, og begynder at lukte af næsten rigtig forhåstning. Udgangspunktet for det her forhåstningsprojekt omkring drab, det er de rætsmedicinske aklæringer. En rætsmedicinske aklæring, det er sådan et rapport, der bliver lavet i forbindelse med en obduktion, eller en personundersølse. Personundersølse er det underselse af levende mennesker, og en del drabsofrer har været undersøgt først som levende mennesker inden de så afgik ved døden, og der er også forskellige undersøgelser af dem, der er sikteret i de her sager. Udgangspunktet er de her rapporter, og de ligger på de forskellige rætsmedicinske institutter, det er i Aarhus, det der var jeg arbejder, så er der det ved Syddanske Universitet i Odense, og så er der det sidst i København, der ligger i København. I København har de fleste sager, i Aarhus er de næste fleste sager, og i Odense har de tredje fleste sager. Og det har noget at gøre med befolkningsgrundlaget selvfølgelig. Og udover de rætsmedicinske aklæringer, så har jeg også kigget på Fotos, det er sådan, der har taget Fotos i forbindelse med efterforskning af de her drab, dels ude fra findestederne, der hvor folk har fundet døde, eller gærningsstederne, om man vil, men også fra buksoner, og der er brugt til, der hvor der har været 20 omkring hvordan er den her skadeværet en fra den type skade, men også bare for at få, bare for min egen skyld, få et lidt større indblik i, hvordan de her ting ser ud, og det kan jeg jo bruge i mit daglig arbejde. Så er der for en del, af sagerne også en helt lille politireporter, de fleste har kun lige de forløbende politireporter, men der står også en hel del om, hvad omständigheder der er, og ellers så de refererede i de rætsmedicinske aklæringer. Og så er der cirka en tredjedel af sagerne, hvor der har været dombøger, den siger, det er noget fra den rætsproces, der har været efterfølgende, de her drab. Også har jeg endelig kigget på forskellige visartikler, fordi som at få bekræftet, at dem man egentlig regnet med, var indblattet i det her drab, og så dem, der har endt med at blive dømt for det sidste ende. Så det er sådan, og jeg er overordnet set, hvordan de her data, eller hvad de her data er baseret på. Fra det her materiale, der har jeg registreret alle mulige ting. Og hvis du kigger over til venstre, så står der en lang liste omkring ting. Og jeg vil lige sige her, hvis du undrer, der er lidt over at skrift typerne, de varierer, så er det fordi, jeg er i en proces, hvor jeg vil at skifte mellem mennesker af typer. Det er lidt ligesom, hvis man har haft den kæreste gang, og så får man en ny kæreste, men så går man lidt tilbage til den gamle kæreste. Det er lidt det samme, der sker her. Der skal nok blive rettet op på det. Men ude til venstre, der er jo så en masse ting omkring, de ting, det kan være, eller jeg har registreret. Der er fx noget omkring omstændighederne, tidstede, hvad metode har været brugt, hvad er relationen mellem op for at gerne spænde, hvilke motiver kan der have været, og så har jeg også registreret omkring overlevetestid, og hvor meget har man behandlet, har man opereret, har man bare let folk lægge, fordi man i gamle dage måske ikke havde så mange muligheder. Så er der en stor del omkring fund, og hvis jeg kigger over til højre, så er der faktisk en fin schema, hvor jeg kan registrere hver enkelt lille skade fra en hudårskraftning på et knæ til et skud igennem panden og de skader, der er derunder. Og det kommer jeg lidt mere ind på, hvordan jeg registrerer det. Og ud fra det får jeg et overblik over lesioner og organskader. Der kan man også lave nogle traumeskores, som er sådan en slags, lidt ligesom i vild med dansk, så man får en karakter, når man er færdig med at danse på, hvor svært den her skade nu er, og der kommer så sammen på svært skade der personen. Og det kan man bruge noget til, og kigge lidt på, hvordan den ændrer og så er det endelig lidt omkring efterspillet. Er der sket dumfændelse? Det er der statistik over dem, men det er nu rart nok at vide, at det man mente var et drab, det faktisk også nu var et drab. Og så gik jeg lidt på, hvornår begår folk selvmåer, dem, der begår selvmåer efter drabet. Hvornår gør de det? Er det lige efter, eller er det først hende her, resten, eller er det meget senere? Lad os prøve lige at kigge på, hvordan man kunne registrere skader. Her skal I forestille jer, der sidder og drikker fra en pose med øl, og der opstår det helt banalt slagsmål over ingenting. Det kunne han spildt øl, eller digital græm om en anden person's hun, eller lignende. Der opstår et slagsmål, der er en person, der lige får et knyttnavslag på munden, og det resulterer sig, at han går ud og henter en køkkenkniv, ude i køkkenet, og stikker af ham, der lige har slået ham. Og han falder livløs om, ham, der er blevet stukket. Der kommer ret hurtigt en ambulanser, der bliver værksat i noget gennemblivning, personen bliver fraktet på hospitalet, men dør på operationsbordet efter, lad os sige, 55 minutter. Han vil jo så, det draps over her, vil jo så komme ind til en obduktion, og der vil vi kigge på, hvad skader der var, og det kommer lige på engelsk her, men jeg skal nok forklare, hvad det er. Her er det sådan cirka, hvordan han ser ud. Han har, der står stabbundt, og der står contusion, det er et blot mærke på sin højre kno. Det er jo den, han har slået med. Det kunne være derfra, det kunne også være fra noget andet. Han har faktisk også et brud nedenunder, det er der, hvor der står fracture. Der har han et brud på hånden. Det er meget mindeligt. Det hedder sådan en bokserfraktur, og den har slået meget hårdt. Så der brud af driben, det er fra, at kniven har gået igennem, så er der et hull i lungen, i den venstre lunge, og så kan kniven gå igennem. Der er to skader ved hjertet. Det ene er, at der er et hull i hjertet, det der, hvor der står laceration, og det andet er, at det er blødt ud i hjertesecken, som er den pose, der ligger rundt omkring hjertet. Det vil være de skader, man vil registrere hos ham her, ved en obduktion, og dem kan man så gøre op på forskellige måder. Men det er sådan de som grundlaget for, at indsamle data omkring skader i det her projekt.