 ‫תפיל לי את אבא. ‫-לא יפיל, את מבן לי את אבא. ‫חוץ מילה פריעה להם, ‫אני לא יכול לספוק כלום. ‫היום בנו, איבטי אותם מתיקן. ‫היום בנו לפה, ‫מלראות הבית קיבלות השוק של החיים שלהם. ‫התחילה רית להמצאת הפחל. ‫הם פרדים להגיע לפה. ‫היא הכל מה שהיה. ‫זהו, וכאן נהלם. ‫איפה החדירה? ‫רונן, לאן להגיע? ‫יש כרמרזיר אותך עד היום. ‫זה התחיל בשש וחצי בבוקר. ‫התחיל את צבע עדום, ‫הזקות של צבע עדום. ‫מאיר את הילדים, ‫מכניס אותם למעמד, ‫צבע עדום לא מפסיק. ‫לא עוצר, ממש לא עוצר, ‫אבל אני הולך להתלבש. ‫אתם משרים פה, ‫ממד לא יצאים. ‫אני חוזר חזר על החדר שלי, ‫לוקח את המדים של הקיטת קוננות, ‫מתחיל להתלבש, ‫בשולח עוד כרגיל. ‫אני על מדים, ‫אוכל להקפצה. ‫אני עוד לא מניח את הטלפון, ‫עוד לא לקח אפילו את הנשק עליי. ‫אני מקבל את העודה, ‫העיר יש לנו חדירה, ‫כך תריכי ממני רומנו, ‫יש חדירת מחבלים בעיר, ‫כך נשק צה. ‫דרך השכונות, ‫נעשיתי לכיוון התכנת משטרה. ‫אתה הגעתי עם הכיוון הזה. ‫מכאן איך שעברתי תפך, ‫הגעתי לעזור הזה של החנאי הדנחים, ‫אני רואה אותם על הגביש של התכנה, ‫רציבי שמה. ‫חציתי את הגביש לשמה, ‫התחלתי לרוץ, הם קלטו אותי, ‫המרצו לכיוון שתיים מהם זרקו רימון. ‫הם זרקו את הרימון, ‫כפצתי לחומה קטנה, ‫זו התחבטי אחרי, ‫הרימון שחף פה על הגביש לא התפוצץ. ‫ברגע שהוא לא התפוצץ, ‫היא רמתי את הראש, ‫תחלתי לראות לכיוון שלהם ‫ככה מעל הראש, ‫רומם תתיפה, יריתי בשתם, ‫משכו אותם לתוך התכנת. ‫חציתי להתגזם לכיוון. ‫ולכוון את הכוח של הקיטת קוננות ‫להגיע על האזור. ‫אם אנחנו באזור התכנת משטרה, ‫אז אם מישהו בגלל פה שיגיע ‫מקיוון ניפר כהן, מפרדן, ‫מקיוון ניפרדן, יש פה יר עם הסיבי ‫מאוד חזק על התכנת, ‫יש פה הרוגים ברכב, ‫תרגע, הרוגים ברכב, יש פצועים. ‫פה זה הפעם הראשונה ‫שראיתי את הרכב עומד. ‫הגעתי אליו, ראיתי רק את שתי המבוגרים, ‫שירו בהם מברכב יקדימה. ‫הייתי בטוח שרק שתי המבוגרים ‫ברכב, וזהו. ‫בפעם השנייה, כשהצאנו בריצה, ‫אז היה לדעצה כה. ‫כן, חמוד, אקסף. ‫תשאו איתנו. ‫-אנחנו ניקח עוד סף. ‫תשאו איתנו. ‫-בואי. ‫אחרי שהוצאתי את הבנות, ‫הליתי אותם בשם, היה שם הג'יפ צבאי. ‫הליתי אותם לג'יפה צבאי, ‫חזרתי להילחם. ‫בזמן שאני רץ לכיוון ההוא, ‫אני רואה את רונן לחותף את הקדור, ‫עוזב את המקום, רץ אחור, ‫אחרי הפחקתום, משקב שמה. ‫הראיתי עוד כמה קדורים לכיוון שלהם. ‫סתגד לסמול האמין הבנתי ‫שאני כבר נמצא שמה לבד מולם. ‫מרטין היה באזורה, ‫הוא רצתי אליו. ‫שוב פעם, עוד הפעם, ‫יהיה לנו איזשהו קרב, ‫הוא רצ לפחק החולה, ‫הוא שלמצא שמה, ‫אין לי מושג למה. ‫כל אותה לא מעצור בנשק, ‫הוא לוחם ברמה העיונה. ‫הוא רץ לשמה, ‫ושם יראה בו מהצלף מהגג. ‫העליתי לפה למעלה, ‫תעזר הייתי לתרמי שוכב וכאן על הגליש. ‫תרמי כה אין השוטר פה, ‫בכנה יעזות היא חנה מיניבוס, ‫אבל משורחה עזות היא זכה ‫לכיוון המיניבוס. ‫כי כשתעזבים סיוע פינוי מוסק, ‫קשרתי, אף אחד אוכל להגיע. ‫לא היה מלדבר, ‫לבנו שזה רק אנחנו. ‫אז אתה יושב ואתה נלחם, ‫אתה רואה שזה נופל, ‫וזה נופל, וזה נופל. ‫הייתי בטוח שמפה אני לא יצא. ‫אני לא חוזר הביתה. ‫מה מקרה טוב, אני יוצא מפה פצוע. ‫באים הראשונים אתה לא מבין את זה. ‫לא כך כמה עם להבין את זה. ‫קשה לי כל עוד דבר כזה. ‫כשאת מתייחות ירדה ממה ל-0, ‫אז התחלתי להרגיש את זה ‫במש בגוף, בצורה שאני הייתי ממש חולה. ‫קרסתי לגמרי, ‫גוף שלי ממש קרס. ‫אני אוהב את זה שוב לתעסור. ‫עברתי הרבה בחיים, ‫וגם שמה עברתי איזשהו ‫תואל אמר, זה לא פרק אותי כמו זאת, ‫כי לא יודע פעם, זה ילדים, ‫זה אזרחים, זה שונה, ‫זה המשפחה שלך בתוך הטופת. ‫הפעם, המשפחה שלך קרובה, ‫ממש קרובה לזה, זה אחרת לגמרי.