 D'acord. Ara, mentre s'està connectant el Toni Rodón de Polítiques, passaré a presentar una mica els ponents. D'acord. Tenim, per ordre, a Gonzalo Casino, que és investigador judicent aquí del Departament de Comunicació, i és impulsor del projecte Nutrimèdia, que és un projecte que es dediquen a fer evaluations científics de coses que habitualment... A més ho dic bé, eh? Ah, ja tenim el Toni. De temes que interessen a la societat i avaluen la vivència científica per dir si és veritat o no, o apuntar... Què diu la vivència científica sobre cada tema? Bueno, ell s'ho ha explicat millor. Tenim avançaris del Departament de Reducció, que ha participat en l'Iniciativa Sense Centífiques de la Fundació Catalana per la recerca i la innovació. Tenim la Karenia de Llorente, organitzadora, ni més ni menys, que del campus Gutenberg de la Diputació Scientifica, i connectats en Sense, Toni. Sí? Sense, sí. I nosaltres et sentim a tu, perfecte. Toni Rodom, professor de Política i Investigador, que és el creador del podcast del Pati Descobert de Catalunya Ràdio. Són quatre initiatives diferents, portades a terme... de Diputació Scientifica, portades a terme per companys d'aquí de la casa. No sé si algú vol començar a explicar el seu cas en particular, algú té moltes ganes. No? A mi no. Ara et passo amb el mand. Amb el comandament podràs anar passant la presentació d'acord? Espera un moment, a veure... Para abajo, para abajo. Para abajo, para adelante. Vale, estic cobrint. Llavors, el que farem és presentarem els casos i després una part de debat per si aquells presents voleu fer preguntes, compartir idees, etcètera, etcètera. Hola, bon dia. Volia començar durant les gràcies a les persones del Departament de Comunicació que em van convidar a parlar aquí, perquè al contrari que els meus companys de la taula no soc organitzadora de res, sinó que una participa més. O sigui que és un gust per mi venir. I us parlaré. M'han demanat una explicació breu de com va ser l'experiència dels científics. Jo pronuncio així. No estic del tot segura de si és la millor manera. Per donar-vos una mica de context, vaig conèixer científiques precisament per la darrera jornada pentàgon, que es va fer aquí el 2022, en què va participar, l'hi va posades, i justament hi va haver una intervenció, crec que va ser de la Jenny Brume, hi va haver una mica de debat sobre si només es buscaven perfils per aquesta iniciativa de dones que facin recerca en àmbits més tecnològics i de ciències anomenades pures, o si es buscaven altres àmbits de recerca. Aleshores, és una iniciativa que pretén visibilitzar les dones de la ciència, especificament davant d'alumnat de sisè de primària i de primer segle secundari, sobre tot primer deso, i normalment es fan coincidir les activitats amb el dia internacional de les dones de la ciència. Aquí falta un accent, ho havia corregit, però havia enviat la versió anterior. Hi ha dues activitats principals, almenys en aquesta edició, una va ser una trobada de networking, que van fer el salut de sent, i va participar, per exemple, l'alcaldessa de Colau, i altres personalitats van venir al vicerector de recerca de la Punta Ufobre, i allà se'ns van fer unes presentacions en què consistia la iniciativa, quantes participants hi hauria aquest any, si tinc bé la dada tenim aquí la Susana Figueira, que ens ho pot dir, 576 participants a 512 centres educatius de Catalunya, i després d'aquesta trobada, que va tenir també la intervenció de ponents internacionals, que ens van parlar una mica del que hem estat parlant aquest matí, de la importància d'una conèixer la recerca que fem, i fins i tot vam tenir la presentació d'una coach, que parlava una mica d'aquesta part del síndrome de la impostora, no hi he de com afrontar-lo, vam fer pròpiament l'activitat que és la més important de la iniciativa, que va ser el 10 de febrer, coincidint en aquest dia internacional, que són xerrades de centres educatius, que s'intenta que es facin més o menys simultàniament sobretot al llarg del matí del 10 de febrer, aquest any. L'organització d'aquesta iniciativa és per part de la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, del Barcelona Institute of Science and Technology, i té la col·laboració del Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya. Tinc la sort que vaig participar-hi en un centre que justament ha fet una crònica de la meva visita, i per tant tinc algunes imatges que suposo que, si no, no m'hauria estat fàcil aconseguir. Una d'aquestes imatges és aquesta, també veieu la primera fila, com que és públic, interpreto que ho puc ensenyar aquí, perquè està pensat de fet al web de l'escola, sempre s'ha d'anar amb compte en aquestes coses amb menors, però... No feu fotos. No, ho aclareixo, perquè està pensat al web de l'escola Canigo, qualsevol persona que hi entri pot veure-ho, per tant. Molt bé. Sí. Sí, sí. Jo de no... bueno, ja dic, és una crònica que està pensada sencera tot el vídeo al web, i el web és públic, per tant, avi meu, està la crònica. El títol de la meva xerrada ara us parlaré del contingut, però el títol va ser cap a un món més accessible, ja he dit, ho vaig fer a l'escola Canigo de Sant Justes Bern, amb nens de 6è, la mestre que ho va coordinar, tot i que eren dos docents de 6è, jo vaig sempre estar en contacte amb aquesta mestre, que és l'Aina Tost, i de fet, també ja vaig pactar l'estructura de la xerrada abans d'enari, ara us explicaré com va ser aquest procés, i la persona de contacte va ser la Susana que acabo d'esmentar. Us explico com va anar la xerrada, s'anirà a reproduir en format KIF, totes les diapositives que vaig fer servir, els continguts van ser una introducció. El concepte d'accessibilitat em va enfasir en l'accessibilitat comunicativa, que és la part de recerca que hem dedicat jo, però evidentment necessitava una per prèvia més àmplia de què és l'accessibilitat i per què t'he sentit treballar-la en la comunicació. I com que és una jornada de recerca, no volia deixar passar l'oportunitat per també explicar metodologies de recerca que fem servir en aquest àmbit. Em sembla que és un àmbit prou desconegut, per no haver dedicat tota la xerrada a un tema massa concret, sinó que em va semblar que valia la pena ser una mica més àmplia. Aleshores, el disseny de la xerrada, vaig intentar predicar-me l'exemple, ja que parlava d'accessibilitat, i fer servir un llenguatge molt accessible, però alhora no volia rebaixar el nivell, perquè em semblava important no tractar els nens i les nenes com si no anessin a entendre res. Vaig fer servir, per exemple, la llei publicada en versió lectura fàcil per presentar el concepte d'accessibilitat, perquè si vam veure que eren nens de 12 anys en tenien perfectament un text, que és un text legislatiu, i crec que això és una cosa que els va agradar al final a ells. No va ser gens original, però la idea que se'n va ocorre per apropar la idea d'accessibilitat va ser pensar que era com un viatge. Ara ho sembla tot molt llunyà. Vaig començar a posar en imatges de nens, potser sense abraços.