 Graduar-se a la Universitat Pompeu-Fabra és un autèntic repte. Un camí ple d'obstacles i de premis. Però digueu-me, sou uns autèntics o P.F. Maníacs? La sang de Pompeu-Fabra corre per les vostres benes? I el més important, creieu que sou mereixadors del vostre títol universitari? És el moment de descobrir-ho! Senyores i senyors, benvinguts al concurs universitari més exigent de Catalunya! Comença el Pumpeu-Prix! El meu primer dia a la Pompeu va ser un autèntic desastre. Me l'acordo molt maco. Estava molt nerviosa. No estava nerviosa, estava molt content. Vaig arribar tard. Vaig perdre. Em vaig equivocar de classe, que no t'ho he ubicat. Respon ràpidament, què és més fàcil? Aconseguir el títol universitari o entendre l'enumeració de les aules de la Pompeu? Entendre l'enumeració de les aules de la Pompeu és molt complicat. Són molt complicats. Tens tres parts. L'edifici, la planta i la classe. Vaig a ser de pocs tan complicat. Si hagués de definir la Pompeu amb una paraula, crec que seria sacrifici. Familiaritat. Diversió. Ambició. Casa. M'he passat més temps aquí que a casa meva. Si no vius la Pompeu, no aproves. 9,5 de classe, 2 hores en classe, otra classe. Tare tota reu. Prova de talent. Vull que m'ensenyis com ho fas quan arribes tard a classe. Bon dia. M'asseus. Nombra de carpetes que la Pompeu t'ha regalat durant tota la carrera. Una. La carpeta és com a la mostra de qui va ser la Pompeu. Si se la pudiera poner en la frente, se la pone. Hay que estar orgullosos de la Pompeu. Hostia, tu eres de la Pompeu. Sí que hi ha algú, Pompeu. Prova visual. Mira't aquestes tres fotografies. I digue'm en quin camp us creus que estudiaria cadascun d'aquests personatges? El número 1, obviament, és ciutadella. Quan la gent es diu els de la Pompeu són uns pijos, es refereixen als de la ciutadella. El segundo diria poblino, porque son más alternativos. Més modernillo, más buamis. El tercer ovi, que venió de Erasmus i que és tan poco perdido, ciutadella. Erasmus. A Suecia. Londres, Londres City. California, San Diego. Liverpool. Vete a cualquier sitio, te lo vas a pasar bien. Una ex-experiència et fa créixer molt. Sobretot veure altres coses, però després tornar aquí... Les païs en més temps he passat i crec que és obligatori dir la plaça. Gutenberg. El sol torrenta. Crec que són dos llocs que s'han de compaginar al 100%, perquè si no, fer 50-50. Desgràcia que crec que un poco más la biblioteca que el bar. Sense dubtes, la biblioteca. Penfotos de postureo, també. La foto que traves a històries d'algú estudiant a Ciutadella. Has de fer la foto. Si ningú sap que has anat a les aigües, és un lloc com una iglesia. Aquí hi ha un espai, accents, petit, i les païs és màgic. Amb quin màgic nom és coneguda per alguns estudiants la biblioteca de les aigües? Hogwarts. La coraca i les aigües. La gent que ni és de la universitat. Tu arribes, veus un munt de papers, però zero cuestos. Vull dir, hi ha vegades que no veus ningú? De ràbia. De ràbia dices. Aquest que va aparcar aquí, hasta que el quiera. No ho feu. Vull que escoltis això i em diguis què et recorda. Què és aquest soroll?Sí, l'ho veia. Sí, clar que em sona. Hombre, estos son los típicos animales que los escuchas. Estando en clase. Quin animal és? Yo creo que es elefante. ¿Es una foca o qué pasa?No sé, un monstruo. Ese es el yao del so.Molt bé. La persona dormina en clase y sona el yao. El café per treure una carrera és essencial. La gente vive con el café pegado a la mano. En premia 3 o 4, máximo 4 o 5. El café está al mismo nivel de importancia que los apuntes. Els apunts els deixo amics. La gent que no els deixa i la gent que és molt rata. Mercat negre de punts. No te puedo decir nada.No sé si això serà veritat. És una hiàgenda urbana. Jo he vendido 40 euros a la punta a 10 persones. Ah, què se que passa?Em prende duria. Passem ara a una pregunta amb 4 opcions de resposta. Què és més dur? D. Se'ns dubta. Lo que pasa con la semana 10 es que nunca las has contado. Arriba sense avisar. Y tú, en qué momento ha pasado de sol. ¿Cómo es que la semana 10 es esto? Y no has hecho el trabajo. Se ha acabado tu vida social. No parar, no parar, no parar. Va les mes de en Floral que no estudian. Cuando acabamos exámenes, que bajas al patio y en una mesa hay más cervezas que gente sentada. Prova de ball. Y la gente poniendo música y viendo villas. La gente de todas las carreras. Y eso es como la de las tentaciones. Son festas impresionantes. Com es diu la mascota de la pompeu farra? Pompis. Farru. Prova d'habilitat. Has d'aguantar en els teus braços tots els tàperes que t'has menjat al llarg d'aquests 4 anys. Nunca me encuentro un tàper que diga que era patecible. Els has d'aguantar en força i, quan no puguis més, surt corrents i futx. Una sopa a ple juny i portava aquest xup i maionesa dins de la sopa. L'hora del dinar és... m'encanta. Última pregunta. Una de difícil, difícil. Que si l'encertes t'endús el premi, però m'ho has de dir perfecte. Què és el programa alumni? En quantes paraules? És un programa completament gratuït. I és gaudir de les vantatges de la universitat, ja no sent alumna de la bompeu. Matisos drets, des de correu acràic, a poder llogar espais. T'ajuden també a trobar una feina... A través de campos de treball. I encara hi ha mil avantatges més. Mantenir el contacte amb antics companys, fer créixer a la xarxa UPF, ser ambaixador de la universitat pel món. En conclusió, que això no s'acaba aquí. T'ho he contento de determinar, però sé que vull deixar molt de menys la universitat. El que més trobaré a faltar són els amics. Els amics són com la base primordial i fonamental que et puguin ajudar, que et puguin estar al teu costat, quan tens problemes, gent amb la que riure, amb la que plorar. Tot esa unión en el fondo se va a echar mucho de menos a la gente. La vida universitaria, lo que supone la esencia, que para mí es la gente de la bompeu, y lo que más va a echar de menos. Voy a echar de menos el sentirme niña niña, en plan de eso. Sólo estudiar y fiesta, pero claro, no, porque hay que madurar. Afluto el futuro a mi ilusión. Tengo muchas ganas de lo que va a venir, de las cosas buenas, y la bompeu m'ha d'haure les herramientas para que sí lo sea. Noies, nois, sou uns autèntics UPF en Maníax. Ho heu aconseguit. Aquí teniu el vostre premi. Ja sou graduats. Enhorabona! Des del primer dia em sento molt orgullosa i dic amb totes les lletres majúscules que estudiava la bompeu. Moltíssimes sabers, nois. No estic molt i que gràcies fer aquests quatre anys. Per mi ha suposat una experiència inolvidable. Hola a tots. A gent que supereu que això seria de la bompeu i d'esta universitat tan increïble, el campus, la gent, com aquí, en ningú en sigui. Ai, s'ha m'ha escapat una llagrimeta. Moltíssima sort i ens veiem en la pròxima edició del Pumpeu Prix. Conduirà l'acte Ferran Moreno, periodista i anticalumna de la Universitat Pumpeu-Fabra. Bon dia a tothom. Benvinguts, graduats, graduades. Us saludem i us agraïm la vostra presència avui aquí. Saludem també a tots els familiars i amics que us acompanyen en aquest campus, a Jaume I, allà darrere. També a tots els familiars, amics i a tota la comunitat universitària, en general, que ens acompanyen, que estan també presents, tant per xarxes com també a través d'internet. He de dir que em fa molta il·lusió ser avui aquí, sent vosaltres. És un dia molt especial. I era en aquestes mateixes cadires fa 4 anys, una mica més juntes, allora pre-pandèmia, però en qualsevol cas, estic molt content també de saludar-vos des d'aquest faristol. Avui celebrem el 27è acte acadèmic de graduació de la Universitat Pumpeu-Fabra, que compta, com sempre, amb la col·laboració del Consell Social. Els actes de graduació simbolitzen un final d'etapa, un adeu. Però avui no volem pas que us centreu en això, en aquest adeu, sinó que volem que us centreu en tots els anys que heu compartit en aquesta universitat. L'audiovisual, el vídeo que acabem de veure, és només una petita mostra de tot això, de les vivències, de les experiències, de les impresions, dels records que heu viscut en el vostre pas per la Pumpeu-Fabra. Segurament algun d'aquests que sortien al vídeo esteu ara mateix asseguts aquí. Però aquesta és una graduació una mica diferent a la dels altres anys, no és ben bé igual. Diferent, perquè aquest any celebrem conjuntament dues graduacions. La de l'any passat, la de la promoció del 2020 i la de l'any guany, de l'any 2021. És per aquest motiu que aquest any, només aquest any, sou 3.000 els graduats i graduades, que es diu Ràpid. 3.000 persones que assistiu des de divendres passat, fins avui diu Menja, als actes de graduació. Els que ara mateix esteu avui en aquesta platea, per això sou els de dret. Demano un aplaudiment ben fort per aquest acte de graduació. I feta la benvinguda, demano l'acte continua amb la lliçó de graduació, el càrrec de Maria Taixidó Jofresa. Graduar d'Andret per la Pumpeu-Fabra l'any 1999. La Maria és advocada, és presidenta de la Comissió d'Hona i Empresa de Pimec, i és exdirectiva del Futbol Club Barcelona. La seva lliçó porta partítol tota una vida. Maria. Benvolgudes autoritats universitàries, familiars, però sobretot avui graduades i graduats d'Andret de les promocions 2020 i 2021. És un honor acompanyar-vos en aquesta celebració que marca una fita en les vostres vides. Moltes felicitats. Inhabitable, quan em van demanar que parlés avui aquí, mirant rera, primer moment de pànic. Missatges instantànis al WhatsApp, el grup de les Pumpeus, Cris, Esther, Laya, Rosé, us necessito. Nosaltres vam fer cerimònia de graduació. Missatge al Bubi, que veig menys però sempre hi és. Què recordes? No ho sembla, però fa 23 anys que teníem 23 anys. Ha passat exactament tota una vida, la vostra, d'aquell moment. Em responen tots el moment, som fantàstics. Era el Palau de la Música, jo me la vaig saltar. Hi havia uns músics que van tocar molt bé al lleugement perquè recupero les primeres imatges. I doble lleugement, no sóc la única, que no recorda ni una paraula del que ens van dir a les hores. No corro avui per tant massa risc de marcar-vos de per vida. Heu crescut en un món molt diferent el que la meva promoció a les hores coneixia. Un món on encara no circulava l'euro, on hauríem rigut si algú ens hagués anticipat el brexit, on Nova York tenia dues torres bessones d'empeus, encara ens trucàvem de fixe a fixe, els ordinadors no eren portàtils, no existia Facebook, Google tot just naixia i on us hauríem mirat encara d'interrogació si ens haguessin preguntat per la nostra opinió sobre l'overització de l'economia. Heu viscut també una universitat diferent. La nostra estava encara en construcció i confesso l'enveja tremenda que la meva promoció ens provoca aquest extraordinari campus del que heu gaudit. Nosaltres, que vam estudiar tota la carrera a una estació de França, on tot i que arribaven pocs trens convivia amb el seu soroll i on els dos únics bars propers que hi havia, sobretot els dos primers anys d'estudis, eren sòrdits i poblats d'individus, diguem-ne, estrans. D'aviam haver estat de les poques facultats al menjar Barcelona amb discoteca al soterrani. La via es deia. I no és que hi fossin macidos, la veritat, perquè ens regalava uns matins, sobretot, de divendres francament desagradables. Us n'estalviu la descripció. Vam contribuir, això sí, a puntalar i a engrandir les pompeu farres que sé que manteniu vives i que tan importants són per l'enfortiment de lligams en aquesta etapa. Però vosaltres sou, sobretot, les dues promocions que heu hagut d'adaptar-vos sobre la marxa a les conseqüències que la pandèmia, amb el confinament primer i les restriccions després, ha tingut sobre la vida universitària. Classes on-line, examens on-line, una finalització d'estudis virtual per la promoció del 2020, híbrida per la promoció del 2021, ha estat dur, difícil i inquietant. És encara un fet del que no podem mesurar les conseqüències, tot i que sabem que marca un punt d'inflexió en el món tal i com el coneixíem. Heu crescut, doncs, en un món sense certeses, en un món globalitzat, globalitzat, en uns temps accelerats, en aquest món líquid que tant bé ens expliques, dit munt Bauman, inserits en el paradigma buca, aquest acrònim que jo he abraçat des que el conec i que tant m'ha servit per afrontar els també estrenys moments que m'ha tocat viure, no us penseu que haver passat pel Barça ha estat un camí de roses, per exemple, i que fa referència a les constants de volatilitat d'incertesa per al seu anglès en search and see, complexitat i ambiguitat que regeixen actualment el nostre entorn i que configuren un món que certament costa molt, moltíssim d'interpretar i de preendre. Què dir-vos doncs avui? Coses molt simples em temo, però l'hora molt importants, perquè per molt que passin els anys i per molt que s'accelerin els temps, seguim sent humans. La vida és un camí de sentit únic on el temps no es perd, es guanya. I es guanya perquè tot en ella és experiència, la que us conforma, la que dona sentit i configura precisament qui sou, la que us fa persones únicas. En aquest camí, que mai és recta, tampoc, com ja deveu saber, hi ha hagut i haurà eleccions, hi ha hagut i haurà per tant renúncies, alegries i penes, èxits i fracassos, camineu sense por, sempre. I preneu consciència de cadascun d'aquests moments, de tots n'aprendreu alguna cosa. I són aquests aprenentatges els que se'n magatzemen amb vosaltres i els que us donaran la força per prosseguir. La vida es fa fent. Aquesta és la resposta que el meu avi em va donar quan li vaig preguntar com es construia una vida amb sentit. Tant se val per on i quan comenceu. De fet, penseu-hi, mai heu parat de fer, per això esteu aquí. Tot el que heu fet fins ara us ha portat fins aquí. Però la vida no hi ha punts d'arribada. Tot és un continu, segueu avançant. I la qüestió, per tant, és no deixar de fer, de participar, d'implicar-se, de crear. No perdre mai la curiositat per tant, no deixar mai d'investigar, d'estudiar, de llegir, de conèixer, de profundir, de buscar, de comprendre. El món d'avui ho demana més que mai i ho demana de forma transversal. No tingueu mai cap dubte en explorar terrenys que us diran, potser, no us són propis. No us limiteu estrictament a un sol àmbit de especialitat o coneixement. La generació, l'originalitat, les respostes en un món complex estan en els llocs més insospitats. La vida és equilibri i diversitat. En aquestes dues promocions sou, com ja érem el 1998, una aclaparadora majoria de dones. Més dels dos terços. 68% per un 32% d'homes. Però aquest sector jurídic, el que la majoria de vosaltres ens inserireu, segueix sent un sector masculinitzat i amb moltes discriminacions. Les advocades, no-socies, de despatxos, cobren un 20% menys que els advocats no-socies. El 63% de les dones advocades cobren menys que la mitjana d'ingressos al sector de l'advocacia. Només el 16% de persones sòcies de grans bufets són dones. I tot i que les dones són el 53% de la judicatura, només ocupen un 27% de la cúpula dels òrgans superiors. Podríem seguir. Però l'aprenentatge és que el temps tot sol no fa avançar res. Feu doncs tot el que estigui a les vostres mans per revertir la injustícia més gran de tota la història de la humanitat. I en aquest equilibri necessari, entre homes i dones, trobem junts al espai per a tota la diversitat existent. La vida és un joc d'equip. Res, absolutament res en aquesta vida, pot assolir-se sol. Res és possible sense l'altra. Família nuclear, família extensa, professors d'escola, amics d'infància, tots ells us han impulsat fins aquí. Així que ja sabeu que una de les coses més importants que us endueu d'aquesta etapa universitària són les persones amb les que heu coincidit. Amb moltes d'elles avui separeu camins. Amb d'altres us seguireu de molt a prop. Totes, absolutament totes, faran coses. Totes somaran. Per tant, seguiu-vos, retroveu-vos, acompanyeu-vos, escolteu-vos, doneu-vos suport i construïu juntes quan podeu. Les aliances i les xarxes que consolideu no només us faran persones més fortes, sinó que també us permetran arribar més lluny. Com a humanitat ens asseixen riscos importants. La crisi climàtica, les pandèmies, el col·lapse financer, la pobresa extrema, els conflictes, tenim per tant molts reptes col·lectius. Però en aquests, totes i cadascuna de les persones que us gradeu avui, sou unes privilegiades. Us sou, sobretot, perquè heu pogut dotar-vos d'una formació de qualitat, d'uns coneixements que no estan a la base de tothom i que heu de posar en acció per contribuir, amb la vostra acció, a fer d'aquest món el millor dels possibles. Dèia MyWest. Només vivim una vegada. Però si ho fem bé, amb una vegada n'hi ha prou. Per tant, graduades i graduats de les promocions 2020 i 2021, endueu-vos com a missatge avui una crida a l'acció. Feu i feu que valgui la pena. Molts èxits. Moltes gràcies a la Maria per la seva lliçó de graduació. I moltes gràcies també al cor de la Pompeu Fabra i a la seva directora Aida Vera, que han interpretat Barbara Anne de The Beach Boys. Ara sí, arriba el moment que tots estaven esperant, el moment de la veritat, en aquesta acció seran lliurats els diplomes commemoratius, els graduats i graduades en dret de les promocions del 2020 primer i del 2020 després. Com sabeu, aquest any hem d'habitar els contactes interpersonals per prevenir els riscos de transmissió per la Covid-19. Per aquest motiu, us lliuraran el diploma aquí, al peu de l'escenari, i quan pugeu per la rampa i rebreu el reconeixement de les autoritats, s'ha d'habitar l'encaixement de mans i qualsevol altre contacte físic que sí que es feia als altres anys. Això no treu prou que les autoritats, els vostres companys, companyes i segurament també els familiars i els amics que us acompanyen i que us assegueixen també per internet, us puguin aplaudir molt fort, molt l'energicament. I per cert, aquí a l'esquerra tenim una càmera. És una càmera que quan pugeu per la rampa podeu saludar, podeu mirar-la i ensenyar els diplomes, perquè els vostres familiars també us puguin fer fotografies des de les classes, des de les aules. Fets els aclariments, demanem que pugin a l'escenari Josep Joan Moreso, anterior rector i professor del Departament de Dret, Pablo Pareja, vissarractor de professorat i relacions amb la Comunitat i també Anna Caballé de Gana de la Facultat de Dret. Primer cridarem els graduats i graduades en dret, de la que ja els tenim aquí col·locant-se, de la promoció del 2020. I comencem amb la llista de noms que no són pocs. Azar Agredano Camacho, Víctor Aguilera Parraga, Clara Alepus Homs, Sofia Anido López, Julia Arbós Aguilar, Berta Ballesteros y Pedrazas, Ana Baró Cusó, que no parin els aplaudiments, molt bé. Andrea Bermejo Pérez, Marc Bernadet Valero, Carmen Maria Bonet Mateu, Gerard Buquera Sánchez, Berta Busquets Costes, Paula Campello Fox, Daniel Capdevila Martínez, Roberto Alexandro Carallán, Arnau Carmona Imata, Sara Carpena Costa, Ana Carrasco Casasnovas, Inés Carrizós Almazor, Carlos Cervera Iniesta, Albert Céspedestió, Tamar Chik Bilalatze, Gemma Clavel Hernández, Roger Clemente Soler, Ana Clotet Laglera, Gloria de Duenyes Ferreres, Judit de Lázaro Giral, Marta Davesa Alcaine, Clara Descallar Camino, Alexandra Díaz Ballester, Emma Díaz-Iruiz, Marc Duque Gil, Yusra Eloua Elfasi, Blanca Espín Ferran, Susana Esteban Audina, Joan Ferrer Bonet, Maria del Mar Ferrer Ferregut, que segueixin els aplaudiments que no parin. Marc Foni Falgaz, són molts noms, Gabriel Fortuny-Requa, Maria Gallardo Montsalvatza, Nicolás Gallardo-Samora, Ada Garassa Borén, Alicia Garcia Ceituno, Ferran Gillivert i Casals, Ana Ginesta y Colom, Guillem Gómez-Casalta, Emma Gómez-Horsfield, Gloria Gómez-Ibañez, Aloi González-Riol, Jara Gordón Castañeda, Amor Girado Coca, Isabel Herrero Fernández, Cristina Izquierdo Seseña, Eider Calzacorta Acarregui, Evelyn Lenz González, Andrea Lopero Manzano, Maria Dalpilar López Blasco, Andrea López Diaz, Ariadna López Purtín, Desire López Ribas, Ana Lozada Párez, Laura Lozano Azoguen, Laya Luque Castro, Laya Mañé Sánchez, Alejandro Marie Ribas, María Martín Puche, Marta Martí Miret, Mar Martín Morales, Ana Martínez Abarca Droguet, Alejandra Masía Rivera, Ana Matallana Azorín, Raveca Medrano Case, Francisco Javier Manor Arenas, Carlos Merino Viva, Gonzalo Masalles Garau, Julià Messas Román, Ariadna Miret Albán, Xavi Montbiela Quintero, Helena Munkayola Iprojam, Maria Monsalvez Martínez, Alexandre Montals i González, Oriol Morazafra, Mónica Morales, Mónica Moraleja Mellado, Arnau Morales Soleil, Olga Moreno Ulibe, Judit Moya Yahuado, Patricia Muñoz Perna, 14 i no puja els aplaudiments, nen per mi xellista, Sergi Navarro Iacosta, Ainoa Nieto Fontanilla, Laia Olive Roca, Eduard Paredes Ilazeró, a veure aquestes mans com van, sé que costa, són molts noms, jo aprofitaré per veure una miqueta d'aigua, Maria Pausistarol Romagosa, Rosé Peula Rocco, Carles Pinto Serra, Celia Plafarriol, Arnau Plans Pichot, Judit Poc Ullem, Mireia Prashens Sanabram, Jordi Pujola Droguet, Àlex Rancanio Díaz, Eva Reche Tirado, Joan Redondo Vivas, Aina Rabarté Iserra, Julia Revereo y González, Maria Cristina Robles Bernal, Joan Roca Radigales, Maria Rodríguez Ipujol, Natàlia Rodríguez Santos, Elizabeth Savalls Ividal, Albert Sánchez Vivas, Maria del Mar Sánchez Contador de Ros, Alba Sánchez Reyes Febrián, Anna Seminario y Mullaó, Enqueden 15, Aulalia Simón Cabré, Andrea Télez Osuna, Alicia Toparkov Conovalova, Julia Torra DiCapua, Francisco Vallelano Vallés, Maria Aulalia Ventura Juvem, Alejandro Vidanya Vila, Víctor Vilassan Juan Zamora, Bertha Vilay-Farré, Helena Vilatarsana Irla, Esther Vilches Segura, les tres últimes, Helena Vizcaino Nieves, Andrea Zamora Cabezuelo, Ilaia Rullar-Mangol, un aplaudiment ben fort per tots els graduats del 2020, aquí us faltava aquest acte molt especial i molt contents que l'hagueu pogut celebrar aquest 2021. Ara ja comencen a arribar els d'en Gwany, la promoció dels graduats i graduades del 2021, que tampoc són pocs noms, no sé com teniu les mans, algun exercici així per distançar una mica, tenim els graduats de la promoció del 2021, en Martí, Azet i Gasull, la Cristina, Agell i Alofra, Helena, Alba, Avaledo, Sergi, Alcaraz, Soriano, Andrea, Almeda, Millan, Elisa, Alonso Fernández, Marta, Migó i López, Martí, Andreu, Cruelles, Ferran, Anton i Penya, Helena, Ávila i Hernández, Martí, Aite, Amor, Joana, Balague, Orduña, Laya, Baños, Navarro, Anastasia, Baranova, Juan, Berenj, González, Llazer, Berniol, Verdague, Ignasi, Batlla, Sánchez, Alan, Bedoeff, Albert, Domingo, Laura Benedetti, Jordi, Bremende, Igueras, Clara, Visbal, Cumella, Francesc, Josep, Burrell, Allué, Marc, Bube, Martín, Andrea, Bragado, Rodríguez, Joan, Braun, Araño, Marc, Brosa i Martínez, Marc, Burgues, Viñallonga, Martínez, Puente, Laya, Calvet i Cornellà, Carlota, Campanillas, Palau, Laura, Canovas, Saeb, Marina, Capalladas, Pérez, Álvaro, Carretero i Garcia, Marta, Casado, Montes, Marta, Casarremona, Besany, África, Castellà i Torros, Silvia, Caufapé, Usteng, Lucía, Charbonnier, Laura, Chiesa, Dél, Adrià, Siorans, Roca, Julia, Clarías, Cucurella, Yvette, Coll, Icomas, Rita, Cumpan, Costa, Pablo, Conejero, Ordoñez, Juan, Correa, Devejar, Lladó, Cubedo, Diana, Núria de la Fuente Mascaro, dos mesos. Laura Maria de los Ríos Cortes, doncs esperem. Ara sí, Laura Maria de los Ríos Cortes, Carla de Oca, Catalan, Sumalle Diao Balde, Andrea Díaz González, Marcos Tomás Díaz Zarragó, Patricia Dugo Carmona, Maria Duran Marse, Marc-Charc Sancho, Sarascamilla-Forest, Javier Esteban Pulles, Laia Estrada Sánchez, encara no Lluís Estrada, Lluís Estrada Sánchez. Ara sí, Anna Fernández Cristóbal, Raquel Fernández Ralatz, Anna-Farré Valero, Anna-Farré Isulé, Mariona-Farré Mora, Adrià Fontanillas Cano, Ausebi Franck Arnau, Javier Gallardo Nieto, Sergi Gallardo Prado, Marc García Borrego, Alejandro García García, Caral Garcias Peropadre, Alejandro Gaspar Matier, Marc-Gasó Martínez, Pilar Jiménez Ulloa, Eduard González-Dauero Vega, Sheila Gordillo Gordillo, Arianna Gudas Ortega, Oriol Guilaman Casas, Olga Gutiérrez Campos, Alexandra Guzmán Iperes, Lletra Ak, anem per un terç de la llista, agafem una mica d'aire a les mans, i contribuem amb en Zait, Arrac Grici i Xac, Andrea Hernán Iballés, Júlia Herrera Martínez, Claudia Hidalgo Irabionet, Judit Hidalgo Villalba, Laya Omsi Solagran, Marc Jordana Carmona, Mireia Jurado Canela, Maria Lavarías Delgado, Laura León Imestra, maestre, Montserrat Lladó Gómez, Ana López Callizo, Andrea López Iglesias, Eduard López Serra, Gonzalo Marqués Camín, Alejandra Marrón Torres, Arnau Martí Bartolomé, Albert Martí Bartolomé, Daniel Martín Pérez, Inés Martín Romero, Ángela Martínez Álvarez, Mariana Martínez Armaz, Gemma Martínez Duarte, Begoña Martínez García, Uriol Martínez Hilosano, Mireia Martínez Hipombo, Carla Martínez López, Jorge Marzo Ortiz, Daniel Mato Salán, Aurora Mauro Mauri Gonzalvo, Julia Mayné Cusell, Carmen Miguel Fernández, David Molina Díaz, Bernat Molina Sagarra, Laura Monja Navarro, Albert Mouragó Ibuñuel, Àlex Moreno Busto, Julia Moreno Olmedes, Acabats els Moreno, tornem a reprendre la força als aplaudiments que no t'acayguin. Sara Moro Crespo, Paula Moyano García, Laura Muñoz Giné, Maria Mei Muñoz Gómez, Patricia Muñoz Moreno, Marina Ocariz Monederon, hasta la María Ojeda Ginete, Frederic Oliva Bonem, Berta Olmos González, Joel Orozco Yalfonso, Mireia Orra de Salsas, Laura Pareja Amigo, Laura Pereira Pastor, Pera Pasqual López, Irene Pérez Aranda, Alejandro Pérez Narros, Andrea Pérez Prospozas, Xavier Pi Rigola, Marc Piedra Garcia, Esther Piró Ribas, Patricia Pizano Yucero, Pedro Polo Vallejo, Ana Pons Casanueva, Audal Pons I Puiggrós, Ana Portero I Martínez, Ana Poi Magrinha, Carla Prieto Cabrem, Mónica Pujadas Oyauev, Arnau Quintana-Barbe, Natalia Kipusco-Linares, Marta Redondo-Ruiz, Maria Regueiro Puigdaval, Carles Riba Baños, Paul Rivera Martín, Patricia Ribó Canalejo, Maria Dalmar Ribó León, Gala Rodiero y Simón, D'exculpagala, Alexia Rodríguez Castillo, Iris Rodríguez Pascal, Celia Roig Salvat, Núria Sadurní Padrosa, Mireia Sala Martínez, Maria del Pilar Salvador García, Xavier Sánchez Calvo, Maria Sánchez Loyarte, Julia Santamans Hurtado, Guillermo Sebasti Ibarres, Carlos Segui Lluy, Última Plàgina, Arnau Ceceirromani, Éric Ciles Camps, Alena Soleil-Boet, Jan Soleil-López, Carolina Sorgente-Yaguilar, Últims 15 Noms ànims amb aquestes mans, Sara Tabelacmi Achiriqui, Albert Tio Yurtoneda, Josep Maria Tirapu Sanui, Clara Tomás Vaques, Clara Tortxirao, Damia Triay Gumila, Natali Uribe Restrepo, David Valeroi Mateo, Javier Barón Galcera, Clara Vidal Marimon, Joan Vila Orra, Miriam Vila Rios, Àlex Villabona-Pámias, Marina Villar-Imasip, Máximo Villena-Salaric, Mariona Vizcaíno-Desplan, Javier Bolfart Campos, Àlex Thorita-Amaya, Albert Montserrat Molinem, Mireia Noguer-Artigas, Bernat Frederic Bayer-Mena, Rosalia Bailo Illador, Déu-n'hi-do, els graduats del 2021 i del 2020. Són moltes felicitats a tots 400 i també a les vostres famílies i amics. Fins aquí lliurement de diplomes, com a miratius i la desfilada de graduats. Agraïm la presència i també demano un últim aplaudiment per Josep Juan Moreso, anterior rector i professor del Departament de Dret, de Pablo Pareja, vicerector de professorat i de relacions amb la comunitat i treballer de gana de la Facultat de Dret. Encara no estem. Ara és l'hora de donar-vos una altra cop al protagonisme a vosaltres. És l'hora dels parlaments. Per això demano que puguin al faristol dues de les persones graduades aquest any. Són la Yusra, Eloua, Elfasi i la Sèlia Roig Salvat, graduades en dret, que adreçaran unes paraules a tots els companys familiars, amics i professors en nom i representació de les promocions del 2020 i del 2021. Per tant, a la Yusra i a la Sèlia, un aplaudiment ben fort i que puguin pujar l'escenari també. Bon dia, companys i companyes. És un honor fer-us de la paraula en aquest dia tan especial per nosaltres. Semblava que no, però encara que sigui un any després, finalment tenim la nostra maresco de graduació. De fet, quan vam trepitjar la Facultat el primer dia, dubtant de si portar, portar tilo, paper i àpis, donar en voltes i més voltes a l'edifici per trobar les aules, o intentar en desxifrar el mític PDF dels horaris, semblava que aquest dia quedava molt lluny, però ha arribat en un tancar i obridoïs. Primer de tot, i abans de continuar, voldria dirigir un agraïment al professorat i al personal de la Universitat, a les amistats que ens han recolzat i especialment a les famílies, sense les quals avui no podríem ser aquí. Part del nostre títol és vostra. Ha passat un any des que ens vam graduar, i en aquest any han passat moltes coses. Alguns ens hem retrobat al màster d'accés a l'advocacia, d'altres estareu opositant, i d'altres ja deveu estar plenament incers al món laboral. Sigui el que sigui el que estigueu fent, estic segura que us anirà magníficament, perquè no només hem superat el ritme a pompeu, sinó que hem superat el ritme a pompeu en una pandèmia, i això ens fa ser una generació més preparada. El camí no ha estat fàcil, però crec que per l'un nom de tothom, quan dic que ha estat un camí únic que no canviaríem per res, on hem fet amistats, records, i ens hem format com a professionals del futur. Certament, com a graduades i graduats en dret, hem adquirit una formació en habilitats fonamentals per l'exercici de la professió, la comuloratòria, la redacció, la recerca de jurisprudència, i, sobretot, a convertir-nos en experts, en qualsevol branca del dret, al dia abans d'un examen final. Però hem d'anar més enllà. Com a operadors jurídics que hem sortit d'una universitat pública, tenim una responsabilitat vers la societat. Atés que la societat és diversa, així ho ha de reflexar l'espai universitari, i també el món jurídic. Cal que siguem una generació de professionals crítics i compromesos amb la justícia social. Una generació de juristes sensibles als problemes de la gent encara que no els patim directament. I, en definitiva, una generació de juristes de canvi i de progrés. Estic segura que tenim les eines per ser-ho. Amb aquest acte, oficialment conculem la nostra etapa universitària, i assolim una fita molt important, però no ens acomiadem pas. La frase, això no és un comiat, és un fins aviat, cobra més sentit que mai a la professió que hem triat. Potser ens trobarem com a pels contraries en una sala de vistes, o potser com a clients d'una antiga companya en un assumpte. O potser fins i tot, qui s'asseia al costat nostre, els matins, els seminaris, serà l'autor del manual que un dia consultem. Siguin quines siguin les circumstàncies en què ens trobem, de ben segur que serà amb goig i alegria, perquè hem format part d'una promoció única i molt especial. Per tant, fins aviat, companys i companyes, us desitjo molta sòria en certs en aquesta nova etapa. Bon dia a tothom, i enhorabona a tots i totes les graduades assistants a aquesta cerimònia de graduació atípica. No només l'acte és atípic, sinó que per la promoció 2021, tota l'experiència universitària ho ha sigut. No em refereixo només al fet que hem estat fent classe en línia durant més d'un any, és el que deveu estar pensant tots, ja que de fet em vaig prometre a mi mateixa que no dedicaria tot el discurs a parlar de la pandèmia. Més aviat em referia a tots els canvis que han tingut lloc al nostre entorn sociopolític, que de ben segur han capgirat tots els guions del professorat. Així, durant el primer trimestre de primer, quan encara que quasi no en sabíem ni ubicar pel campus, van aplicar l'article 155 de la Constitució a Catalunya, coincident amb la signatura de dret constitucional. Estic segura que fins aquell any no s'havia tractat amb tant de detall aquest article com ho van fer a les hores. A segon, van poder incidir en les implicacions del brexit a dret de la Unió Europea. I aquest any, a filosofia del dret, hem pogut debatre sobre temes polèmics a l'opinió pública, com l'ètica dels desnonaments o de la gestació subrogada. He posat aquests exemples i em podria haver posat molts d'altres perquè mostren la importància de deixar enrere les nocions preconcebudes per adaptar-nos a la realitat i de saber reunar, el llarg d'aquests 4 anys. Estudiar dret no és únicament memoritzar els manuals i la legislació, com segur que molts ens hem acut de sentir. A la universitat sí, hem adquirit coneixements, però també m'ha pres a relacionar-los i a ser crítics i buscar noves interpretacions. Tenen els magistrats i seminaris, gràcies al professorat, com de manera informal amb els companys de classe, a les converses entre classes o al bar. Totes aquestes aptitudes, juntament amb els vincles que hem creat i les experiències viscudes, ens seran essencials per afrontar tots els reptes, amb majúscules que, com a juristes i com a membres de la societat, ens començarem a trobar a partir d'ara. L'evolució de la realitat social i tecnològica no espera els canvis legislatius per deixar el seu impacte. Per tant, haurem de fer front, de manera imaginativa, amb les eines existents a problemes nous, com la discriminació o els problemes de seguretat en la intel·ligència artificial, l'acceleració del canvi climàtic i les seves conseqüències com l'aparició de refugis climàtics, l'obsolacència programada i l'impacte en els reptes dels consumidors, i molts d'altres que encara no sabem ni com ni quin seran. Per acabar aquesta breu reflexió sobre com ens ha canviat la pompeu, vull donar les gràcies i a qui em permeto, parlant de tota la promoció, a tothom que ens ha ajudat a ser aquí avui, i a créixer com a persones durant aquests anys. En primer lloc, a tots els professors i professores, i a aquestes últimes que m'hauria agradat que han fossin més, gràcies per ser un referent i atendre els nostres dubtes. En segon lloc, a tot el personal d'assistència i serveis per haver fet més fàcil la vida a la universitat i també a casa durant aquests últims mesos. Finalment, a la xarxa de suport que tenim cada una de les persones que ens graduem, família, amistats, parella, sense el suport incondicional dels que hi són, i també dels que ja no, moltes potser n'hauríem arribat fins aquí. I l'últim gràcies és per vosaltres, graduats i graduades. Espero que tingueu molta sort en tot el lloc que us proposeu. Gràcies a tots i totes. Abans d'acabar el tor de paraure de les graduades i graduats, ens queda una última cosa per demanar-vos. Enguany es graduem nosaltres un company que té especial mèrit, i que ha format part de les dues promocions deixant en premca l'alumnat i el professorat que l'ha conegut. Comptant amb el seu permís, si voldríem fer un reconeixement de forma conjunta. Es tracta d'un alumne que va desafiar tots els pronòstics mèdics i que fa un problema de salut molt greu, que va fer que els especialistes diguessin que no podria estudiar més, ell va dir, i tant que puc. I avui és aquí graduant-se amb nosaltres. Estat hi serà un exemple per les nostres promocions i les que vindran que amb esforç, resilència i superació personal podem aconseguir metes que semblaven inassolibles. Gràcies per ensenyar-nos que allò important és el nostre objectiu tot i sortir del canvi convencional que ens hi hauria de portar. Per tot això, sisplau, que es posin peu per rebre l'aplaudiment més fort d'aquesta cerimònia, el nostre company, Eduard Paredes. Moltes gràcies, Jordi i Sèlia, per aquestes paraules i també per aquest reconeixement a l'Eduard. Hi ha més persones, però que us volen felicitar per aquesta graduació i que us ho diuen en aquest missatge d'aquí. Gràduades, graduats, famílies, professorat, personal de gestió, la data d'avui és una data molt esperada i desitjada per tothom. En primer lloc, per la promoció 2021. Aquest grup us gradeu avui després de superar un cos mercat per les dificultats d'estudiar, aprendre i desenvolupar la vostra vida acadèmica en temps de pandèmia. A l'OPF ens hem adaptat a aquest nou escenari i gràcies a la vostra col·laboració hem pogut mantenir els campos de la universitat com a espai segurs. Però la data d'avui és també molt desitjada per la promoció 2020. També resilient a aquesta situació tan complexa. Finalment, podem celebrar la vostra graduació de manera presencial. Enhorabona, doncs, aquestes dues promocions i una salutació cordial per a familiars i amics i amigues. L'acte d'avui és també per a vosaltres i, de ben segur, sou darrere a la pantalla donant suport als nous graduats i graduades. A vosaltres us gradeu 2087 estudiants de grau de la promoció 2020 i 2012 estudiants de la promoció 2021. Si el fet de graduar-se ja és maritori per si mateix, fer-ho en època de pandèmia amb totes les dificultats que això implica és una gran fita i ens anem de sentir tots i totes molt orgullosos. És en els moments de crisi on aprendre i formar-se és més necessari que mai. I si alguna cosa ens ha ensenyat aquests dos darrers anys, és que el coneixement és el millor pla de contingència. Ara encareu una altra repte i és en dins arbos en el mercat laboral, que és tan incert, complex i volàtil com pot ser la pandèmia. A l'UPF us hem donat les eines necessàries per fer front a aquests reptes futurs. La nostra missió és formar bons i bones professionals, però també persones responsables i compromeses, que promoguin la innovació i la transformació social en la seva tasca diària. Avui passeu a formar part de la Comunitat d'Alumni i es deveniu embaixadors i embaixadores d'una universitat que, a través de la seva recerca, transferència i transmissió de coneixement a les aules, vol impactar i contribuir a la millora del benestar de les persones i del planeta. Esperem i desitgem que porteu aquesta ensenya amb orgull i feu vostres els valors socials, medi ambientals i de compromís amb la cultura que impregnen la nostra institució. També volem pensar que el vostre camí i relació amb l'UPF no acaba després de l'acte d'avui. Volem continuar sabent de vosaltres, dels vostres projectes i les vostres inquietuds. I qui sap potser retrobar-nos en un futur com a estudiants d'un altre programa o com a docents. Us volem felicitar de nou per la vostra graduació i recordar-vos que l'UPF és casa vostra. Sempre hi sereu benvinguts i benvingudes i sempre us farem costat. Els vostres triomfs i èxits són també els nostres i sempre els viurem amb orgull. Felicitats, moltes gràcies per confiar en la nostra universitat i fins aviat. Una salutació al rector i a tota la comunitat universitària i, en hora de bona, a tots vosaltres, graduats i graduades amb el Consell Social de l'Universitat Pompeu-Fabra. Amb cada nova promoció que s'incorpora el deixit productiu, l'Universitat Pompeu-Fabra rendeix comptes de la seva feina. Vosaltres, com a ciutadans, també ho veureu de fer. Heu tingut el privilegi de poder gaudir d'un ensenyament públic i de qualitat. Tinguem present la necessitat de retornar a la societat, això que heu rebut, com també, contribuir el desenvolupament de l'universitat perquè pugui seguir fent aquesta tasca amb qualitat i amb els mitjans necessaris per a properes generacions. Sou, al final, d'una primera etapa d'un llarg viatge. Portareu amb vosaltres l'emprente del que heu après aquí i no parlo només del coneixement. Si no parlo d'actituds davant la vida, parlo de mantenir la fam per aprendre, de ser curiosos i crítics, de viure amb responsabilitat i ètica, de no perdre mai la passió per viure. Com deia Albert Einstein, la imaginació és molt més important que el coneixement, perquè el coneixement es limita el que sabem i el que entenem, mentre que l'imaginació ens obre, el món se'n sé, a tot allò que podem arribar a conèixer i entendre. La nostra societat necessita més que mai situar-nos amb imaginació i espirit crític, que defugin el fenetisme, que sàpiguen pensar i tinguin la passió per canviar el món. Contem en tots vosaltres, no ho oblideu mai. Moltes felicitats a tots i a totes. Doncs ja s'ha acabat aquesta etapa. L'enhorabona ha estat un plaer acompanyar-vos. Molta, molta sort en el futur. Enhorabona, heu assolit una fita clarament a la lada des de la vostra entrada a la universitat. Us agraïm, enormament, que ens haguessin confiat la vostra formació i us desitgem una pila d'èxits, tant amb la vostra vida personal com amb la vostra vida professional. I no ens oblideu. Recordeu que la facultat de dret de l'universitat Ponteufabra exista de sempre a casa vostra. Un abraçada, Déu Forta. Hola, nois, que tal? Doncs això, felicitats per la vostra graduació, que més té doble mèrit, perquè ens hem hagut de veure a través de les pantalles, oi? Espero que recordeu molt de carinyo com jo faig les classes de processal, els acudits dolents que ens explicàvem, les recomanacions al final de la setmana, i espero no trobar-vos en els tribunals com a contraris, perquè sou advocats molt bons. Res, molta sort, i fins aviat, felicitats. Des del SACU us volem agrair tots aquests cursos que ens heu fet, emocionar amb les vostres actuacions, ser una universitat més solidària, gaudir de les victòries esportives, i argumenter convençut. Molta sort, i esperem poder compartir amb vosaltres tot això i molt més. 1, 2, 3, pumpeu! Estimados alumnos, es todo un honor. Para mí, poderme dirigir a ustedes. Así que mis primeras palabras son de agradecimiento. Agradecimiento, pero sobre todo enhorabuena, por la brillante trayectoria que les ha llevado hasta aquí. Así que ánimo, y hasta muy pronto. Y como decimos en Italia, arrivederci. Graduadas, graduados, ahora sí enhorabona. Els darrers dos anys no han estat fàcils, però ho heu aconseguit. Tota la sort del món en la nova etapa. Benvinguts a la família dels alumnios PF, i recordeu que aquesta sempre serà casa vostra. Si us plau, torneu-hi sovint, fins aviat. Bé, l'acte ja s'acaba, la Universitat Pumpeu Fabra agraeix la vostra assistència, d'una manera molt especial, els quineu estat els veritables protagonistes, els graduats i graduades de les promocions del 2020 i del 2021. Ens acomiarem també dels familiars i dels amics, els que heu vingut al campus, els que sou a Jaume I, i els que heu seguit la retransmissió de l'acte des de casa o a través de les xarxes socials. Acabarem l'acte amb l'Imna Universitari, el Gaudemus i Guitur, que interpretarà el cor de la Pumpeu Fabra dirigit per a Ida Vera. Quan acabi l'Imna vindrà un moment també interessant. Graduats, graduades, podreu anar al pati de Jaume I, on us retraboreu amb els familiars, amb els amics, i on esteu convidats a una copa d'acaba per celebrar la vostra nova condició d'alumnis de la Universitat Pumpeu Fabra. I ara sí que hem arribat al final. Bon dia a tothom, fins una altra ocasió, i Gaudemus i Guitur. Que vagi molt bé.