 I dag skal jeg fortælle om principer for økologi. Økologisk jordbruk er et alternativ til det kommissionelle. Det er charakteristisk, at det undgår at bruge kunstskøjninger, pesticider og kunstige tilsætningsstoffer. I stedet for så bygger det på resollering af næringsstoffer, en varieret afgrødefølge fremme af nødtedyre og en skånsombehandling af råvarerne. Men hvorfor er det sådan? Hvorfor ser økologisk jordbruk ud, som det gør? Økologisk jordbruk er ikke kun en protest imod det kommissionelle. Det er også et selvstændig bud på en bæredygtig udvikling i forhold til centralte samfundsinteresse, som miljø, dyrvælgfære og natur. Og det er også et voksne internationalt og nationalt marked med økonomiske interesser og forbrugere, preferencer og så videre. Samtidig er økologisk jordbruk en kompleks og dynamisk størrelse. Blandt på grund af den teknologiske udvikling, både indenfor økologisk jordbruk og i jordbruk generelt, og på grund af konkurrensen på markedet med intern, økologiske vejr og konkurrensen med de kommissionelle vejr. Men hvad er økologisk jordbruk så egentlig, når vi ser på det her komplekset billede, og hvor bevæger det så hen? Hvordan kan vi som borger og forbrugere være sikre på, at økologisk jordbruk det ikke kommer til at lide det kommissionelle mere og mere bare dyrere? Det findes da en række forskellige svarer på, og principper er et af svarerne, men jeg vil starte et andet sted. Det enkleste svar på, hvorfor økologisk jordbruk ser ud som det er, det er, at der findes et regelsæt for økologisk jordbruk, og i dag så bestemtes det regelsæt højsaligt i EU, og producenterne af økologiske vejr skal have satviseret deres produkter for at kunne sælge dem som økologiske. Man kan sige, at det er en markedsdefinition af, hvad økologisk jordbruk det er, men jeg siger, at økologin er markedsdrevet, og at den skal være markedsdrevet. Men det var ikke der, det startede. Ökologisk jordbruk var oprindelig, eller det vokset frem, som et alternativ til det kommissionelle før der var regler for økologisk jordbruk, og før der var et marked for økologisk jordbruk. I meget stor træk, så i begyndelsen af det 1900, eller i begyndelsen af 1900-tallet, der var fokus på jordbrukbarhed, og det var dels noget meget konkrete praksis omkring recirculering af næringsstoffer og kompostering, og så var det nogle mere filosofiske idéer om biodynamiske helheder og jorden som en levende organisme. Så i 1960'erne da fik den spierende miljøbevægelse en stor betydning, og her var fokus især på pesticider, sprøgdegifte og deres effekter på dyr og fule, og senere kom også næringsstoffforurening, og siden hen af energi og klimat til at spille en stor rolle. Hvis vi så ser på de seneste årtier, så må man skældne med modviklingen i de rige lande, hvor økologisk jordbruk er en markedsbaseret produktion, som udgør et alternativ for forbrugerne. Og her spiller dyrevælgfære en stor rolle og fødeværskandaler, inden for det kommissionelle har også spillet en rolle. På den anden side så i de fattige lande, der er der også en mindre del af certificeret økologisk produktion, der hudsagligt går til export, men langt hovedparten af den økologiske produktion i de fattige lande, den er ikke certificeret. Det drejer sig om traditionel og akroøkologisk drift, hvor formål det er at sikre den lokale fødeværforsyning på kort sikt og på lang sikt. Men hvad er økologisk jordbruk så i dag? Er der noget, der samler de meget forskellige former for økologisk drift, vi ser rundt omkring i verden? Ja, det er det faktisk, og her kommer vi til principerne. Økologi er ikke kun et salgstræk, og det er ikke kun en markedstrevet produktion, som følger forbrugernes skiftene preference. Det er også en bevægelse, der bliver drevet af nogle bestemte værdier. Og der findes en international organisation, der hedder IFORM, som samler økologiske bevægelse fra hele verden. Den her komplekse figur skal illustrere et arbejde, et meget omfattende og langvarig arbejde straks over to år, som IFORM har udført, hvor de har formulerede grundlæggende principer for økologisk drift. Det var ikke fordi der ikke var nogen før, men de var ikke så præcise og ikke goder. Der var en lille arbejdsgruppe, hvor der sad representanter fra alle kondinenter på jorden, faktisk bortsæt fra Antarctis, og hvor jeg selv sad med som ekspert. Og så var der i flere omgange høringer og konsultationer med udvalgte grupper, med alle IFORM medlemmer, og med lignende organisationer. Og principerne blev endelig vedtaget i 2005 på IFORM's generalforsamling i Adelaid. Hvorfor kan man spørge, og det her er så et billede fra Follon med økologiske principer. Hvorfor har IFORM brugt alt energi, hvorfor har de brugt alle de kræfter på at lave de her principer? Og det har de, fordi økologisk jordbrug som bevægelse har brug for noget at styre efter, hvis den skal overleve som et reelt alternativ. Og her er regler og målsætninger ikke tilstrækkelig, for der er jævnligt brug for at ændre på reglerne. Det kan for eksempel være på grund af tekniske og driftsmæssige innovationer. Det kan være på grund af den generelle udvikling, hvor man ser en stadig øget effektivitet og øget specialisering. Og det kan også være fordi, at man inddrager nye områder i det økologiske, for eksempel produktion af fisk og produktion af bioenergi. Og når reglerne så skal ændres og der skal laves nye mål for økologisk jordbrug, så har man brug for at se på de dybere principer og visioner i økologisk jordbrug. Og i følge af forum så bygger økologisk jordbrug på fire principer om sundhed, økologi, retfærdighed og forsigtighed. Og principerne er etiske principer. Det vil sige, at de siger noget om, hvad der er den rette måde at dyrke økologisk jordbrug på og om, hvad der er god økologi. Sundhedsprincipet, det siger, at økologisk jordbrug bør oprettholde og forbedre jordernes planternes, dyrernes, menneskernes og planetens sundhed som en uddelelig enhed. Og det udtrykker jo en særlig opfaldelse af sundhed, der ligger vægt på helhed og integritet. Sundhed er ikke blot fravær af sygdom, men det er også understøtte fysisk og mental, social og økologisk trivsel. Og immunitet, modstandskraft og regenerering er en vigtig kendentejn ved sundhed. Og derfor så bør økologisk jordbrug undgå gødning, pesticider, medicin og tilsætningstoffer, som kan påvirke sundheden negativt. Økologiprincipet, det siger, at økologisk jordbrug bør bygge på levende økologiske systemer og krigsløb, samarbejde med dem, efterligne dem og hjælpe til at bevare dem. Det betyder, at økologisk jordbrug skal bygge på de lokale økologiske betængelser. Tilførsler og udfrager skal begrænses gennem recykulering gennem genbrug og udnytte materialer og energi effektivt. Og den økologiske balance skal opnås gennem den måde, man designer sin landbrugsbedrift på, og for eksempel ved at etablere livssteder for nyttedyre og ved at oprettholde mangfolkligheden, den genetiske og den landbrugsmæssige mangfolklighed. Rettfærdighedsprincipe, det siger, at økologisk jordbrug bør bygge på forhold, der sikrer rettfærdighed med hensyn til det fælles miljø- og livsmuligheder. Rettfærdighed er kendentejnet ved ret og rimelighed, respekt, færendes og ansvar for den fælles verden. Både med hensyn til, eller både mellem folk kan man sige, om med hensyn til andre levende væsner. Det betyder, at økologisk jordbrug skal bidraget til livskvalitet, det skal bidraget til at sikre fødevar suverinitet, altså at man selv kan sikre sin egen fødevar forsøgning og det skal bidraget til at bekæmpe fattigdom. Rettfærdighedsprincipe, det siger også, at dyrene skal sikres forhold, der er i overensstemmelse med deres fysiologi, deres naturlige affærd og trivsel. Forsigtighedsprincipe, det siger, at økologisk jordbrug bør drives på en forsigtig og ansvarlig måde for at beskytte både nuværende og fremtidige generationer, deres sundhed og trivsel og for at tage vare på miljøet. På grund af vores ufullstændig forståelse af økosystemer og af jordbrug, så er det nødvendigt at handle med forsigtighed og omhoved. Vindskab, det er helt nødvendigt, men vindskab i sig selv, det er ikke nok. Økologisk jordbrug, det skal forbygge væsentlige resisti ved at anvende hensigtsmæssige teknologier og ved at undgå ufådselige teknologier, som for eksempel GMO. Og de beslutninger, der træffes, de bør afspejle værdier og behov hos dem, der bliver påvirket af dem gennem skugelige processer og demokratiske processer. Det er jo lole prisfærdige principer, men de er også meget krævene og de kan være vanskelig at leve op til i praksis. De fleste forbrugere er godt klarere, at der er mange mangler og problemer i økologisk jordbrug i at leve op til, det ideal. Men de økologiske kærneforbrugere, altså de forbrugere, der køber langt hovedparten af de økologiske produkter, de har tillid til, at de økologiske producenter, de gør hvad de kan, og at det bevager sig i den rigtige retning. Og det kan være svært at gennemskue om det passer eller ej, men det, at økologisk jordbrug har nogle etiske principer, som de styrer efter, det kan jo være med til at underbygge den her tillid. Og for forbrugerne der udgør det at have tillid til økologi, det udgør en drastisk reduktion af komplexitet, når man skal ud og handle ind. Og forbrugertillede er også afgørende for en fortsat vækst på det økologiske marked. Det er således det klart, at den økologiske bevægelse ser principerne som noget meget væsentligt. Og det kan også være interessant for en forskere som mig, at se på sådan en komplex og dynamisk størrelse, og på at forstå, hvordan den egentlig forandrer og udvikler sig. Men der er også andre grunden til, at man som forskere bør interessere sig for de økologiske principer. Den første grunden kan jeg måske bedst illustrere ved at dykke tilbage i historien igen, for der skete noget i den danske forskning i økologi, nogle år før den her proces med Eiforen, som jeg fortalte om. Midt i 90'erne, der begyndte det økologiske jordbruk og vokse kraftigt, og Fødvarm Ministeriet de i gang satte det første enlig forskningsprogram, der var rettet specielt mod økologisk jordbruk. Og det kan anledningen til en række forsknings- filosofiske spørgsmål. Fordi de her værdier og principer, de er jo helt centrale i økologisk jordbruk, men hvilken rolle skal de spille i forskningen, og kan man lave god forskning på et fælt, der er så værdiladet, kan man spørge om. Jeg vil ikke gå nærmere ind på de spørgsmål, de forsknings- filosofiske spørgsmål i dag, men når jeg smager at sige, at svaret på de spørgsmål, det indebærer, at man som forskere bliver i stand til at arbejde meget tydeligt og eksplicit med værdierne, meget åbent med værdierne i sin forskning. Et væsentligt spørgsmål i det økologiske forskningsprogram var således, hvordan kan man sikre, at den forskning, der støttes af denne relevant og fremadrettet. Forskningen af langsigtet og økologisk jordbruk forandrer sig, og når forskningen skal ud og anvendes om fem eller tio år, hvordan kan man sikre, at den er relevant for økologisk jordbruk på det tidspunkt. Konklusionen i den danske økologiforskning omkring år 2000 var, at man var nødt til at prøve at formulere det økologiske værdiggrundlag mere præcist. Der var målsætninger før det, men der skete det, at jævnligt blev målsætningerne ændret, og der blev til for nye målsætninger osv. Så det var ikke sådan et rigtig solidt og indtidigt grundlag for at lave fremadrettet forskning. Men der blev lavet tre principper, og den idé og også principperne kommer til at udgøre en af de ting, der inspirerede i forum, til at lave sit verdensomspændende arbejde med at formulere principperlålet over senere. Så det er den første grund til at interessere sig for principper som forskere, at det kan gøre en i stand til at lave bedre forskning og mere fremadrettet forskning i økologisk jordbruk. Og det er for jo et stadigvæk tilfælde. I det nye forskningsprogram, som er slået op i år, står de økologiske principper også som noget helt centralt. Den anden grund er, at den etik og de værdier, der kommer til udtryk i de økologiske principper, er de anderledes end de mere gængse måder, og de mere gængse opfaldelser kan man sige. Og det betyder, at når man bruger, hvad de lavede begreber, det vil sige begreber, der siger noget om, hvad der er godt og skit, som bæredygtighed og naturkvalitet og dyrevælfer og den slags. Så bør man som forskere undersøge, hvad er det egentlig, man mener, eller hvad er det egentlig, der menes med de begreber. Og ofte så menes, at der ikke er det samme i økologisk jordbruk, som der menes i kommissionelljordbruk eller måske i andre grupperinger i samfundet. Og jeg vil give tre eksempler. Det første handler om dyrevælfer. Når man kigger på dyrevælfer, så er der tre grundlæggende forskellige måder at forstå dyrevælfer på. Den ene er det, at dyrene skal have det godt, og det går på deres oplevelser, deres følelser og deres preferancer. Den anden opfalse, det er, at dyrene skal fungere godt, og det har så at gøre med deres behov og deres kliniske sundhed, altså, at de ikke er syge. Og den tredje opfalse, det går på, at de skal leve et naturligt liv, så det har noget at gøre med naturlige adfer og dyrene's integritet. Og det er klart, at det her med et naturligt liv, det er en central opfalse af dyrevælfer inde for økologisk jordbruk, der lægger meget vægt på, at dyrene går ud og så videre. Det betyder ikke, at de andre ikke findes inde for økologisk jordbruk, de er også i spil, men det er, at det er den naturlige liv, og det er at have den naturlige liv, det spiller også en stor roll. Det er karakteristisk for økologisk jordbruk. Det andet eksempel, det er om naturkvalitet, og der kan man skældne mellem to forskellige begreber om natur. Det første er det heroppe, og det bygger på, at den ide, at naturen, det er det, der ikke er os. Altså, det er det, vi ikke har nogen effekt på, det er den rigtige natur, og vi er ikke natur, så at sige. Og hvis man har det udgangspunkt, så kan man jo tillægge enten det ene eller det andet værdi. Så en naturhistorisk opfælles af god natur, det er den natur, som er rudt ikke er berørt af mennesker, som er naturformet og som er opbrindelig. Og sådan en modsatte, hvor man så tillægger, det værdi, at det der er formet af mennesker, og det der er ordnet, og det der er kontrolleret, det kan man kalde landmannens gode natur. Så er der en tredje opfalse af, hvad er god natur, som bygger på en anden forudsætning, og det er den forudsætning, som man kan kalde økosystemisk. Altså, at mennesket er en del af naturen, der ikke har den her skarpe skillenden mellem os og så natur. Og det er så økologens opfalse af god natur, det er den natur, der er integreret, der er nære på os, der er frugtbar, og som vi selv kan være med til at berige. Og det er klart, at i økologisk jordbruk, der spiller den her opfalse af naturkvalitet, en dominerende opfalse, eller der er den dominerende. I det øver i samfundet, kan man sige, der findes både landmannens gode natur og blandt biologer, og også meget dominerende i samfundet, er den her idé om, at den uberøjde natur er den gode natur. Så det var det andet eksempel. Det tredje og sidste eksempel er, at det bygger på en undersøgelse af den globale udvikling af økologisk jordbruk. Og der findes der tre forskellige perspektiver på globalisering og bæredygtige udvikling, og hvordan de hænger sammen. Og den første kan man kalde vækst uden grænser. Her er globalisering ikke et problem. Globalisering skaber grundlaget for de frie markedskræfter og dermed for økonomisk vækst. Og man måler bæredygtige udvikling i form af økonomisk vækst, fordi der ligger en antalelse i den her opfalse om, at man kan substituere forskellige ting, altså man kan substituere naturresurser med penge og omvendt. Så alt kan regnes i penge, og alt kan bytes med penge. Så det er vækst uden grænser. Den anden opfalse er, at der er grænser for vækst. Og der mener man, at det økonomiske system er afhængigt af et skrøbligt økologisk system, hvor der er grænser for vækst. Der er grænser for, hvor meget man kan skubbe til et økologisk system. Og det er ikke et problem, hvis man tager hensyn til nogle problem, altså hvordan man skal fordele eller allokere naturresurserne, hvor de skal bruges, hvordan man skal fordele udkommet af det, og ikke mindst størrelsen af produktionen, altså skala. Og den her størrelse, hvor stor kan det økonomiske produktionssystem, hvor stor kan det være? Jamen det er afhænger af, hvor meget affall økosystemen det kan absorbe, og i hvor høj grad det kan regenerere de resurser, man har brug for. Den sidste perspektiv på globalisering og bæredygtige udvikling, det kan man kalde vækst og økologisk uratfærdighed. Det ser jeg ikke udvikling og effektivitet som en løsning, men som en årsag til sociale og økologiske problemer. Her handler det ikke primært om økonomien, nej handler det om, hvad man tager som vare, hvad man tager som noget, der kan handles, og hvad man tager som fælleskoder. Og dermed så er det en strid om økologisk retfærdighed. Er den her resurser, som vi har adgang til, er der nogen, der skal tage rettighederne til den og handle med den, eller ej? Og i det perspektiv, der er globalisering og bæredygtige udvikling primært de rige agenda, og det underminerer i virkeligheden lokale systemer til bæredygtige udnættelser af det fælles miljø. Og den sidste opfaldelse af bæredygtighed spiller en vigtig rolle i økologisk ordbrug, som det også fremgår af retfærdighedsprincipe, som vi snakkede om. Og også den her med grænser forvæksterer også en centrale opfaldelse. Men i det omkring længe samfundet er de to første, der er de dominerende opfaldelser af, hvad bæredygtighed egentlig er. Så når vi skal forskes i økologisk ordbrug, og når vi skal diskutere og vurdere, hvordan økologisk ordbrug kan bidrage til en bæredygtige udvikling, så er det vigtigt for det første, at vi ser på hele pakken. Altså at vi ser på alle de aspekter, som økologisk ordbrug forsøger at tage hensyn til i sine principer. Også selvom der er nogle af dem vi ikke vedretter meget om, og der er nogle af dem, som er meget vanskelig og mål. Og for det andet, så er det vigtigt at være opmærksom på, at de mål, som samfundet har omkring bæredygtighed og miljø, er de ofte forstås forskelligt i økologisk ordbrug og i kommissionelt ordbrug. Og når man så for eksempel skal samline de samlede effekter, altså hvad er egentlig effekten af økologisk ordbrug i forhold til kommissionelt ordbrug, så betyder det noget, hvad for en målstock man bruger til, at måle de her effekter. Og hvordan den målstock hænger sammen med principerne for økologisk ordbrug, eller retter sig ikke på, hvordan den hænger sammen med de forskellige forståelser, der er bæredygtighed af dyvervæltfærd og naturkvalitet, og så videre i henholdsvis økologisk ordbrug og i kommissionelt ordbrug eller i samfundet generelt. Og derfor er det vigtigt at interessere sig for principerne for økologisk ordbrug og de værdier og idéer, der ligger bagved. Tak for jeres opmærksomhed.