 Om jeg var i tvil og må ta etter og videre uthandling, ja, det var jeg. Når jeg begynner å studere og ha jobb, jeg hadde to små jenter. Det klarte på hektisk. Så det jo tilbake igjen på Skulebenken var jo... Det kunne jo bli en ganske stor utfordring, tenkte jeg. Det har vært intensivt, men det har vært gøy. 10, det er en færre aldri bedre 10. Det ligger hektisk, bare jo ligger faste. Så derfor så valgte jeg å bare gjøre det nå. Også er det lagt opp til at den kan diska fungere i et normalt familieliv. Vi er en helt vanlig familie. Det er ikke noe mer stress eller noe mer rolig enn hos andre tror jeg. Når jeg er så at etter og videre uthandlinger passer så bra inn i forbindelsen med den jobben, og den yrkesverdene er stor overfor, så blir det aldri noe problem. Det blir ikke noe konflikt. Nå jobber jeg som abdelingsleder for eitt teknisk gruppe på Næsjernolvel. Og grunnen til at jeg valgte å ta etter og videre uthandlinger, det var at jeg behovede fagelig på å fylle på jobben. Og da var det første kurset som dukk av, var prosjektledelse, og det kunne ikke jeg passa bedre. Det var akkurat det jeg holdt på meg. Jeg begynte min utdannelse med å ta fagelbrev som industriemekaniker, og så byggte jeg videre på det, med en bachelor i maskiningen. Jeg tror jeg er interessert i det tekniske, fordi jeg synes det er gøy å forstå hvordan ting fungerer. Og nå håller jeg på med en sveisingenør utdannelse på ja, som er en videre utdanning, som jeg tar via jobb. Så bør jeg se en mulighed til å ta en videre utdanning i familieterapi på universitetet jeg har gjort. Då hadde jeg jobbet som sosjonom i ca. 7 år. Så den chansen for at den må jeg bare ta. Nå har jeg muligheden. Det blir en vinn min situasjon. At i stedet for å være ressurskrevene og tapne, så var det noe som gav meg mer engasjement og mer interesser og mer faglige gøds til å gå inn i ny utfordringer og se jobben på en ny måte. Du kunne hele tiden ha noe knaggår å henge ting på i forhold til arbeidslivet, i forhold til at jeg enten hadde jobbet meg eller jobbet meg nå. Jeg var nok mye rundt i gangen og fortalte om alt det jeg hadde lært med alt det jeg hadde visst i dag gjennom å ta kurser på UR. Vi har variert med forelesere. Det er veldig fint. Vi har gjeste forelesere som kommer inn og forteller om sine fagfelt. Så det er på en måte... Vi har bort i mange forskjellige mennesker. Han ene forelesere sa jo noe veldig fint i forhold til det med å mystifisere hva terapi er da, at det er egentlig bare å snakke på en omklige måte om det er den andre oppdater. Man møter jo folk som har andre forteller og andre historier og forteller om hvordan de sine arbeidsværdag er og hva de står over for i forhold til fargelige utfordringer. Det er kjempe spennende. Det følte jeg ikke som studier. Det var ikke noe belastning hjemme heller å gjøre disse okka, men det var gøy, for det gav noe. Det er ikke noe å angre et sekund på at jeg valgte å tøde den videreuddelningen. Når jeg ferder den utalsen som jeg holdt på meg nå, så har jeg lyst til å ta en mastil for å få ennere mer forståelse i det jeg har vært inn om nå. Du kan reise uden buss og studere, men vi har en fantastisk flottplass. Bruk det.