 Noget, jeg gerne taler med dig om, det er tid og tidsmaskiner. Du har skrevet den her bog på Aarhus Universitetsforlæge, som handler om tid. Og hvad går den kort fortalt ud på? Ja, den går kort... I må gerne købe den bag efter os. Den går kort fortalt ud på at fortælle så godt som muligt om relativtidstheorie. Fordi relativtidstheorie handler i virkeligheden om blandt andet om vores opfattelse af tid. Så det er et forsøg på at fortælle noget af det, vi også snakker om her. Hvad er det, der er så spændende ved fysik? Og hvorfor har jeg brugt en rigtig meget tid på at beskæftige mig med relativtidstheorie? En af de ting, jeg viser, det er, at et uge i bevægelse går langsomt. Og det er jo ikke noget, man så bruger i sin hverdag. Og det er det så nok lidt alligevel, men det kan vi måske vente tilbage til. Et uge i bevægelse går langsomt? Ja. Så man skal sidde helt stille? Ja, det kan man... Og så tage på rigtig tid? Ja. Nej, du må lige forklare, fordi det er... Et uge i bevægelse går langsomt. I virkeligheden, jeg skal lige have fattiget en af mine rekvisider her. Den måde, jeg viser det på, det er, at jeg laver sådan et lysur. Man kan lave uge på mange måder, og en måde, jeg laver et lysur på. Skal jeg holde den? Ja, det må du gerne. Det er sådan her, man sender en lyspult op igen et eller andet objekt, og så ned igen. Og det er jo et rigtig godt uge. Hvis man nu forestiller sig, at det her er... At når man trykker på knappen, det er tiden start, og så ryger lyspulsen tilbage igen, så står på tiden igen. Det er jo et meget velfungerende uge, fordi der er ikke nogen smørringsmekanismer, der går galt, eller et batteri, der går flatt eller sådan noget. Så det er, siger jeg, tik tak, tik tak, hvis man også har et spejl ned fornede. Det er jo baseret på, at lys bevæger sig altid med samme hastighed, og det ved vi, at det gør. Så lys bevæger sig altid med samme hastighed. Men hvad så, hvis vi tager lysurt og transporterer det? Ja, så skal lyset pludselig tilbagelægge en skråroute, nemlig fra bund til top og ned igen. Jeg viser det lige. Op og ned igen. Og den tur, den skrå her, den er lidt længere end bare op og ned. Og skal man længere med samme fart, og lys har altid samme fart, så tager det længere tid. Så det har jeg allerede vist nu. Et uge i bevægelse går langsomt. Og det gælder også for mit armbånds uge, for det gælder et værd uge. Jeg kan tage to uger og synkronisere, at det ikke kunne være mine hjerteslag, og det der lysuere, det er ikke så nemt, men det kunne man godt. Og så kunne man vise, at ude fra det der, at så går mine hjerteslag også langsomt. Så det er jo i virkeligheden et fundament til sundhedsdyrelsen til anbefalinger, ikke også, at motionen forlænger livet. Det viser relativt til historien også. Et uge i bevægelse går langsomt, så når jeg bevæger mig, så går tiden lidt langsomere, og derfor vinder jeg lidt. Så når jeg tager flyveren over at landen, så vinder jeg 10 milliard dele sekunder. Det er nok ikke turen ved, men det gør man. Noget, som hvis vi bliver i Disney-verden, så er det denne her tank om, at man kan rejse frem og tilbage i tid. Kan man det? Altså kan man rejse frem i tid? Ja, det kan man da. Man kan rejse frem i tid, netop med denne her metode, et uge i bevægelse går langsomt. Hvis vi nu forestiller, nu glemmer vi så noget med energibehåvere, at man kunne lave en rumraket, som kunne bringe en astronaut op, accelerere, altså hele tiden øge hastigheden, op mod lysets hastighed, med en acceleration, der svarer til tønkt accelerationen her, hvor vi sidder. Det ville så blive en behagelig tur. Og så kunne man lave den astronaut rejse ud til den anden ende af melkevejner tilbage igen. Det ville tage astronautens egne hjerteslag i 23 år, kan man rejse ud. Og i den tid ville der gå 150.000 år på jorden. Og så ville den pågældende astronautio 23 år på at rejse 150.000 år ind i jordens fremtid. Så er der ikke nogen tilbage, man kender. Det er lidt kedeligt, at komme tilbage igen. Problemet er, at komme tilbage igen. Det ved vi ikke, om det kan lade sig gøre. Det er jo blandt andet derfor, der var så stort på styre sidste år, da det blev annonceret fra sernen, at nu har man målt partikler, der bevæger sig hurtigere end lyset. Fordi så rejser de nemlig tilbage i tiden. Jeg skal lige sige, hvor hurtig lyset bevæger sig. Lyset bevæger sig 300.000 km i sekundet. Så det er 8 gange rundt om jorden per sekund. Så det vil sige, at man er et forsøg, som viser, at man kunne bevæge en partik lige nu hurtigere. Ja, det viser så, at være en fej. Dem laver vi også. Hvad betyder det så for? Hvad betyder det så for muligheden for at lave tidsrejser? Jo, i virkeligheden så hænger det igen på det her med lys uret. Fordi hvis et uret i bevægelse går langsomt, og det går langsomere, tætter objektet kommer på lyset-tastighedet, så er det nærlæggende, man ikke bevist her. Hvis man så krydser lysbariaden, altså bevæger sig hurtigere en lyset-tastighed, så går tiden baglæns. Hvis den går langsomere og langsomere, så når man når lyset-tastighed, så går den ikke. Det kan man vise, og det holder med alle eksperimenter og målinger, så videre. Hvis man krydser lysbariaden, så går tiden baglæns. Og det giver en hel masse logiske problemer. Jeg kunne konstruere en detector i dag, som når jeg sender lys hen på den, med den her pen, giver et klik i går. Det bliver problematisk. Eller jeg kunne sende på lørdag, så kan jeg sende låtsutalende tilbage til i dag, og så når jeg at sætte pengene ind. Eller tilbage i tid, og slå sin egen bestfra i hjæld, og så bliver man så fyns senere. Ja, det optræder alle mulige mærkelig paradoxer. Den slags paradoxer, er der også løsninger på. Men alle de der løsninger, de får jo sætter, at man tager for gode varer, at tidsmaskiner, der transporterer en tilbage i tiden, de virker. Det tror jeg ikke selv på, men der er løsninger, og det er de såkaldt selvkonsistente løsninger. En løsning kunne være, som du siger, det her bestefra paradox, eller... Du har ikke mærkelig fandt på det, med bestefra? Nej, nej, nej. Det er et fysisk. Ja, det er rigtigt. Det handler om, at hvis tidsmaskiner, der kan transportere en tilbage i tiden, findes, så kan man bevæbe den med en riffel, tage tilbage og skyde sig selv som syvårig, for eksempel, eller sin bestefraget. Men sig selv, så hvis jeg nu tager tilbage og skyder mig selv som syvårig, så kan jeg så ikke blive fire før. Og så kan jeg... Hvis jeg så ikke kan blive fire før, så kan jeg ikke tage tilbage og skyde mig selv. Så dø jeg ikke som syvårig, så kan jeg godt blive... Kaden hopper af et eller andet sted. Ja, jeg går selv. Og løsningen på det her paradox, det er, at man tillader kun såkaldt stendte løsninger, altså ting, der opfylder sig selv. Et berømt eksempel, det er, at når jeg så lægger an og vil til at skyde mig selv som syvårig, så giver det et jav i højere skulder, som gør, at jeg ikke rammer mig selv, men jeg rammer mig selv i højere skulder. Og det er så, at jeg får som syvårig, at det, der gør, at jeg som fire før, netop, ikke kan ramme mig selv. Så hopper Kaden ikke af. Det, der er problemet med det, det binder jo den frie vilje. For hvis jeg så kan rejse tilbage i tiden, så har jeg ikke rådet ret, så kan jeg ikke gøre hvad jeg vil. Jeg er bunden af, hvordan så det ud i det, hvor jeg kom fra. Og det kan man måske ikke lide. Ulrik, tiden er gået. Tak for at snakke om tiden. Det var rigtig spændende. Tak for det. Skal vi give Ulrik nu?