 Den franske forfader rundt om Bart siger i sin bog, Kaldhedens røgte tale, at Kaldheden er blevet utidssvarende, at der ikke er nogen, der får svarten længere, at Kaldhedens tale føres af mange tusinde subjekter, som han siger, men den er også ladet i stikken. Det, jeg tror, han mener, er, at Kaldheden ikke længere fungerer som verdensforklaring, at vi halter efter den, den utroligt populærer den selv og godt, men ikke længere forklare os noget. Og det er kun den en gang. Hvis vi går tilbage til den italienske midlatterdækning, Dante for eksempel, det var der, hvor Kaldheden blev opfundet, Gruff sagt. Der var der flere konventioner. En af konventionerne var, at man pludselig så den elskede. Altså Kaldhedet første blik, man kom vandt fra noget langs Arnaud, og så gik tøsen på den anden side sammen og andre tøser, og så lige pludselig mødtes blikene. Og blikket er jo året af det, hvor vi ikke kan forsvares. Det er et holy kroppel, så Kaldheden kan komme ind der. De tænkte det meget fysisk faktisk. Amos P ramte simpelthen lige der. Det var en konvention. En anden af konventionen handler om, at hun helst skulle døg et støk hen af vejen i sådan en døgsamling. Og det er øjeblik, at den elskede er døg eller tabt eller bare af en fjernelskede. Så vokser hun jo i os, i vores tanker og følelser. Det kender vi godt. Og det betyder, at hun bliver en del af en, og at Kaldheden bliver selvinsigt. Kaldheden bliver danelse simpelthen. Og ikke alene indsigt i en selv, det bliver indsigt i noget onlit, det bliver til syge og siste indsigt i Gud. Det vil sige, at den sandslige kærlighed faktisk fører det også til en forståelse af det hele. Og så er det ikke længere. Man kunne sige, at Kaldheden er blevet det forælskelsen. At i stedet for den her samlene forklaring på verden, så har vi forælskelsen, som er pigeringen, som er beruselsen, som er effekten. Og som er mere kropslig, som er noget, der rammer os simpelthen. Freud, en af hans, det der er stadigvæk retikal, hvad hans måde tænker Kaldheden på, det er, at han insisterer på, at sjælen er bestemt af kroppen. At vores drifter er infiltreret i vores sjæl. Vi kan ikke komme af med denne her kroppen. Og det er en retikal synspunkt, og det er et syvner og hundret synspunkt. Og det vil sige, at Kaldheden, som det her mere ondelige eller sjællige anlægning, nu er blevet kontamineret af krop. Alle det her ændrer ikke ved, at Kaldheden betyder så mange forskellige ting. Vi bruger det over på så mange forskellige måder. Vi kan nære Kaldheden til te, til steder, til idéer, til fæderlande og til andre mennesker. Og vi kan nære Kaldheden til andre mennesker på mange forskellige måder. www.kaldheden.nu