 Várjunk még, amikben jönnek az emberek, vagy most már... Szerintem elgyen volt. Jó. Szóval üdvözőbb, mindenkit. Nagyon kevés idő van. Önben meg a kutatás, meg nagyon sok annyok, hogy egy csomó mindent át fogok majd ugrani az elején, de marad a végén idő, akkor majd egyre megnaltam, hogy a módszertani részek, a helyet inkább az eredményekről beszélnek többet, úgyhogy azokat majd játogrom. Ami tezzel kapcsolatban, ezért mindenképpen akartam mondani, hogy ez az SZGF megbízásából készült, és van egy ilyen szegregát élethelyzetek felszámonás, a komplex programokkal című nagy projekt, és ebben részpöből településekken készült a kutatás, tehát amúgy országos, de nem országos a representatív maga, a vizsgálat, és két része volt egy kvantitatív, meg egy kvalitatív, része a kvalitatívban szakemberekkel beszélgetünk, aki ezeken a településeken dolgoznak, a kvantitatívban pedig 18 év feletti szerhasználókat, de mind legális, illegális és kis része volt a viselkedési addikciókról is. És akik bekerültek ebben, tehát itt aktív szerhasználókat keresdünk, tehát hogy az egy hónamban, vagy új psiaaktív szert, vagy nyugtatót, vagy pedig nagyobb mennyiségű, napi szinten fogyasztott alkoholt, és 30 terepülés került be, de itt mondom az alapsokaságtát az a 96 terepülés volt, akik ebben a programban részt vesznek, úgyhogy mondom, hogy itt ez, tehát nem országosan reprezentatív bonga vizsgálat, de hogy majdnem minden megyéből voltak itt, ezek voltak a kérdések, de ezt is, általán mondom nagyon sok adat van, a általánáman a szerhasználókat a foglalkozókutatásoknak az jellemzőt, itt is több volt a férfi, mint a nő, aki ebbe bekerült, hát itt azért nyolcáltans, ahogy annál alacsonyabb iskolai végzettség, tehát éregez egy marginalizát populációról beszélünk, szintén az átlag életkor az 37 év volt, ami szinten fontos, hogy együtt kezeltük itt a legállis és illegális szereket, ami szinten nagyon fontos azzal kapcsolatban, most persze az újszeaktív szerep miatt volt egy ilyen pánik, hogy akkor megjelentek a drogozás a szegregátumokban, mert ugye előtt a szerhasználata az egy olyan olog, ami fő a nagymárosokra, minden nagyobb máros annál nagyobb banányban vannak, és akkor falvagom meg nincs, tehát ez volt a klasszikus, és ugye ezzel ellentéd, mert ilyen falvaknak a szegregátumon is van, megjelent a szegregátumon, de hogy egyébként azért ez nem egy előzmény nélkül, hogyha beleveszük az altató nyugtatók, alkohol, a cigaretta használtat, akkor ez azért nem egy teljesen szűz terepre érkeztek meg ezek az újszeaktív szerek. Ez azért látszik is azért, hogy kimien szerpróbált életében, azért itt nagyon magas ugye az alkohol, a cigaretta az altató nyugtató használata, és akkor ezek alatt van ezeknek az újszeaktív szereknek, a kanabinolidoknak és katinoloknak a használata, viszont a klasszikus szerek, azok pedig jóval alacsonyabb anányban vannak, itt azért amia az illegális szerek, kábítószerek közül a kanabítszokot azért első helyen szerepelni, talán van a teljes populációs vagy az iskalás korúak vizsgáltam, és itt a segregátomokkal kapcsolom, ez már egy különbség, hogy inkább ezek az újszeaktív szerek vannak. Itt, hogy hogyan illik bele, vagy hogy olyan napcsodik a szerhasznában, ezek a kábítószerek, tehát itt azért a dohányzás, amit legkoránban elkezdenek, de ezt ilyen kapcsolódó interjúbban is azért lehetett tudni, hogy azért a cigizés, az itt a segregátom, azért nagyon korán elkezdődik, és akkor utána az alkohol, és azután a bió, tehát azért a kanabinoid szívása, illetve a katilom, tehát az egy ilyen külön csoport ebből, és akkor az altató nyugtató az pedig a legidősebb korma, ami jön, és itt is azért az emelném ki, hogy persze az nagyon nagy problém, ami nagyon, nagyon súlyos tünetei lehetnek a szintetikus kanabinoid fogyasztásnak, de hogy ha azt nézzük, hogy milyen arányban használják majd, nem mindennap alkoholt, vagy egy cigarettát, vagy a nyugtatókat, akkor azért ahhoz képest, ezeknek a szereknek a használó jelzét egy jó, a kisebb arány képviselnek. Így nem azt akarom, hogy ez nem probléma, csak hogy ha összeveszjük mind segregátumokban a szérhasználat, sokkal súlyosabb problémának tűnk, a miadatunk alapján az alapján az alkoholhasználata. És rákérdeztünk, van ez a kígy test, ami nagyon egyszerű négy kérdés, hogy érzedtem erre el kismeretforzást azért, mert a szérhasználata miatt, vagy mások mondták-e már neki, hogy sokat fogja azt, hogy próbálte csökkenteni, vagy hogy felkelés utána érze, éreztem el azt, hogy rögtől használni a kell. És ugye ez egy ilyen nagyon egyszerű test, és azt végig kérdeztük ezekre a szerekre, és azt tudjuk, hogy akinek problémás, aki problémás ezzel alapján a test alapján, a dohányzásnál majd nem mindenki, és a szintetikus katonál és a zaltatónjuk, a két-harmad, és ugye ez a szintetikus katonán, vagy való, de ezért ott is, a többség, az problémás használni ezzel a test alapján, amire nem szokott azért felmerülni, mert nem szokott, mert tényleg, ez az alattató nyugtató használni, mert szintén nagyon súlyas probléma úgy tűnik, a szegrenjátumakban. Az, hogy különböző mónak a megnéztük a problémásszer használhatott, és ugye mivel a dohányzás, aki dohányzik, és majd nem mindenki dohányzik, az dohányzás az majd nem mindenkinél problémás, ezért ezt valamilyen szinten külön, megpróbáltuk különvál, ezt a nyiletve, megnéztük ki ezekinek egyszer esetén, azokra mi ellemző és akik többszer esetén, van a diktológiai problémája, és amit emben látszott mi adataink van, hogy a fiatalokra, a fiatalabb akrát 24 év alattiakra inkább járnemző, hogy többszer esetén van a diktológiai problémája, és az idősebb bekre, az idősebb korosztájra pedig azért, hogy egyszer esetén van ilyen problémáját, nemek és iskolai végzettség alapján nem volt szignifikáns különbség. Elkezdtem mondani, hogy az alkól és a dohányzást így kivetünk, mint a legállítszereket, mert ki ezeki eltárjett ebben, és azt megnéztük, hogy a hozképes tekének egyéb szerek miatt van, a diktológiai problémája ott milyen különbség látszik, és ott lecik, hogy az alkól és dohányzás az inkább a férfiaknál, és a nőknek pedig nagyon nagyon nagyon nagyon az egyéb szerek, és itt az altató nyugtató használta az, mert ebben egyébként ezt régoltatódjuk a vizsgállatokból, hogy ez az altató vizszerélészerű használta inkább a nőkre jellemző, és itt az egyéb szereknél azért ilyen magas a nőkarányon. Korsoportban viszont szintén a fiatalabbaknál látszik, hogy ott az egyéb szerekt miatt van a diktológiai problémája, és ott látszott, hogy ezeket az új szereket inkább a fiatalok hasznányített, azért ez látszik ebbe, és az alkól és a dohányzás pedig az idősebb korosztálynak a problémája. Persze nyilván ezek nem olyan meglepő információk, de hogy ezekről, de hogy ez most már az adatokból is visszaköszönnek ezek az általános tudások, amiket ezzel kapcsolatban gondolunk, az látszik is. Végig néztek azt, hogy milyen egészségű a szolgáltatásokat vettek. Igében az emutében, hogyha még itt a fejér foltok rosszol, ez a konferencétet, hogy ezt szerintem nagyon fontos, hogy mi az, amit ezekben a szegregát múlman ahol, hogy tényleg nagyon kevés szolgáltatás érhető el, ad diktológiai szóáltás pedig nem. Egyáltalán nincs azért olyan falú, ahol lenne drogambulancia, azért ilyen nem van. Hogy ebben a környezetben a házi orvos az, ami kimagas lóarányban szerepel, tehát az egy nagyon fontos pont az ellátó rendszer felé, az az házi orvos az, aki ezt mindenki el, de mindenki, hogy döntő többség azt az év során megnátogatja, és amit talán még kiemelnék innen, hogy itt a 39 százalék mondta, hogy találkozott szóciális munkással, ami azért szerintem, tehát egy olyan populációban, akik kifejezette marginalizált csoport, akiknek kifejezetten fontos lenne, hogy valahogy a szóciális ellátó rendszerlátó körébe kerüljenek, hogy abban 40 százalék, egy kicsit több, mint a harmaduk, aki ez elmúlt egy évben találkozott szóciális munkás az, azért az ellátó rendszer felelősége, ennélként, hogy ez nem történik meg. És már elkerészünk arra, hogy mi az, ami számunkra a megnehezíti az elérését a különböző szolgáltatásokat, hogy igényben tudják menni, és itt az első helyre, az kérdés, hogy a hosszú váról is, a meg nehéz időpontat kapni, de ezek az eltalános problémája a kapacitás hiány, viszont ami, ami talán inkább a segregáltumok sajátossággal lehet, és hogy nagyon drága oda jutni, tehát hogy, és ezt is tudjuk egyébként korábbi vizsgálatokból, hogy eltalán van segregáltumokkal, vagy szegénysége a foglalkozókutatásumban az érez, vagyok ezzel foglalkozik itt nyilvánó, hogy az, hogy valaki eljusson a városba, tehát az is anyagi problém, és főleg azért, mert ugye, hogyha mondjuk addiktológiai eltessó veszemek, hogy mindig hetentel kéne járni a városba, akár ami olyan köldséget jelent, amit nem tudnak egyszerűen ezek a családok financírozni. És még néztük, hogy mit gondolnak, hogy ki ezzel ki ezt bizalommal fordulhatnak, hogyha problémályhon a szerrasználtak szokásai van, és itt egyértelműen kiemelkedett a családtag, tehát hogy a családjukkal ezt meg tudják beszélni viszont. Ezért értelt a házi orvos van még, hogy nagyon nagy a különbség, a többi, többi, típusú, nem tudom, potenciális segítsége, tehát hogy egyrészt, az, hogy a család segítő munkatársai szerepelnek itt a legutolsó helyen, azért itt is azért a bizalommal fordulhatnak, tehát ez mondta, azért kb. harmaduk, de hogy szerhasználhat azért egy olyan stigmatizált dolog, amiben nem szívesen fordulnak az ellátó rendszer, és még a falubeli nem szerhasználó barátokkal sem osztját meg azért ezt nagyon szívesen. Szóval itt azért ebből annyit emelnék, hogy nagyon-nagyon kevés a kapcsolatuk, vagy ez a kapcsolatítő kevés, nagyon-nagyon anacson a populációban, és ez is egy probléma lehet. Na sem mondanék, akkor a qualitatív isgádom, hogy ez a szakemmerek, hogy mi az, amit ők látt a helyi ellátó rendszert, azért ezt itt olyan szakembereket kérdez meg, akik ezekben a szegregátumokban dolgoznak, amikkel mi foglalkoztunk. Tehát nagyon sok tipusú szakember volt, de hogy az éreze, ami általánosan az interjúból kiderült, hogy ez mindenki azt mondjuk nagyon hiányos az ellátó rendszer, és nagyon ritkenkerülnek kapcsolatba az ellátó rendszert, mert ezért pár húzomosan kérdői vekből szült adatokkal, és hogy a házi orvós, vagy a védőről, vagy a csalácsok, ezen a mi legnyobban előfordul, de hogy az nagyon-nagy probléma, érető el kell mindennap, mert hogy ezek több terepülést látnak el, tehát itt azért a kapacitási járni, az is visszaköszönt a szakértők véleményében is, és hogy szerrasznált meg a függőség, vagy a leszokás, az egyáltalán nem jelenik meg ezekben a szolgáltatásokban, és hogy ez mind általában a legközelebbi nagyvárosban érető el, ami viszont egy olyan nagy, olyan magas küszöbbet jelent, amit nem tudnak a szegregátumban élők meglépni. Én lettem még az iskoléprevencióval kapcsolnál, mert hogy az ilyen adhok egyagyalkalmas foglalkozások általában az eredtentésre koncentrál van, ami szintén nem a leghatásosabb, ennek a téren, és hogy amit nehezítő tényhez őként elmondtak, az a leterhetség, szakemberiány, hosszú váró, listági financírozás, elég telsége, tehát ezek a problémákat is ismerjük, hát igen, és amit itt ki elment, idézzetként itt van, tehát azért három-négy hónap előedzés egy addiktologi problimenát, azért az a motiváció, akinek a motiváció, ki tart három-négy hónapig, hát azért az, igen. És hogy ők is azt mondták, hogy utazni kell, ami anyagi korlátot jelent, nagyon fontos, hogy megrend a diskrimináció az ellátó rendszer, mert itt nagyon részt romákról van szózval, hogy ez egy ilyen külön rárakodó réteg, még az addiktologi problémára, és ami önmagában is tigmatizált. És, igen, tehát hogy még heti szinten sem tudom, mert, mert tudom, a busz egy négy ezer forint egy felnőtt számára, havi egy-két alkalommal átogatás, mit jelent a családtóoknak, tehát hogy ez jelentős részét lefednél egy ilyen család jövedelmének. Igen, és ő mi általában is ilyen addikciós problémák az kapcsolódó nehézség, a nagyon nehéz a motiválás, az, hogy nem nagyon tudnak máshova vissza menni, csak ugyanabban a közekbe, ahol azért nagyon nehéz, megtartani, mondjuk, az abstinenciát, vagy mármilyen szinten a csökkent egyszer használtat, és illetve korábbi vizsgáltokból is, azért azt tudjuk, hogy itt van egy ilyen stresszoladás funkció, és a szerhasználatnak, és hogy sokszor ennek a feladása nem racionális, és szeretnél része lehet a túlélés és stratégiának, illetve hát mégit a problémaferismerésének a hiányon is lehet. Jó nagyon nyorsanom, ilyen tehát azért, hogy ha összevetjük, amit mi találtunk adatokat, de úgyhogy ez, tehát mi kiférzetten szárhasználókat próbáltam megtalálni a szegregáltumokba, tehát ez volt például is, de ahogy ha a teljes lakosság, vagy egy hasonlalma organizált populációban, alig talánok körülben vizsgáltat nézők, akkor, akkor, hát bünyük valahol a szegregáltumokban ezeknek, az Ulpszektik szereknek a prevalánciázer inkább, nemintem ez a hajléktalan vizsgáltatokos hasonló arányok lehetnek nagyjából ezen a térentet. Mondom, hogy mi mértünk, azért mondom magasabb, mert mi ezt a populációt keresdük, de hogy valahol inkább ehhez közelhet, nem a teljes lakosságra jellemző aránynál. És egyébként ez, tehát úgy tűnik, hogy ezeknek az új szereknek a használata, ezek már a marginalizált csoportokban koncentrálódik, és egyébként ez az idejezet, az IMC ideje egyik hiadványában szermizik, tehát azért ez európai színten is látszik ez a tendencia. És tehát, hogy ezek az elő, az új például ezek előállíti a kebitószer például kronikusabb és problémásabb szegmencéit célozák meg. És ami fontos, hogy itt más a szere struktúral, tehát hogy nem a kanabisz, hanem a szintetikus kanabinoid, a legnévszerűbb szer, és hogy ez nem egy ilyen elszigetelt jelenség, hanem minden régióban jellemző, és amit mondtam az erőbb is, tehát, hogy a teljes lakosságoz képest a teljes lakosságban hacsán az eltértségezt rosszul értem, hacsán a teljes lakosságban. Igen, ezt elértem. De hajléktal a populációhoz hasonló eltértség. És tehát, hogy itt kiemelni a legáliszerek eltértségét, és hogy a problémás száraznátan ennyi is nagyon magas a legáliszerek esetében, tehát a dohányzás alkalfogyasztás gyógyszerek, és hogy a karnabinoidok, mekkatinulunk, amia az illegális szerekközül, vagy kábítószerekközül mondta, és hogy nagy elányban vannak, akinek több szerel kapcsabban, és van száraználti problémája, és itt azért, tehát a szegregáltumonérés az egy ilyen harmozott hátrány, tehát az ellátó rendszer lefedetsége is rossz, anyagi nejéséget jelent, az is egy korlátot jelent, és hogy ez a kiilleszkedés, ami arra vonatkozik, hogy az ilyen marginalizált populáció elszakadnak a társadalom intézmény rendszerétől nincsen velük kapcsolata, és itt is látszott az adatokban inkább a család az, ami megmarad, de a hivatalos intézmények, vagy ellátó rendszer az kevésbé, ahhoz kevésbé vannak kapcsolataik. Tehát ha a megoldási avaslatokat, a szakértők vélemény, és az azok alapján mi széltünk, az így nagyon röviden amúgy lehet összefognani, hogy nagyon fontos, nem csak a prevención, az ártromcsökkentés az aktív, aztán alakés a kezelés is, tehát ezeknek, hogy ezeket oda kell vinnni, közelmérkömmen nem fel tudni elérni, tehát itt a megkereső munka is nagyon fontos lenne. És hogy persze az új szerek a dizánynárszerek, ami felkapcsolom volt egy ilyen mora is pánik, de hogy itt a legállítszerek is nagyon fontosak, és hogy nem lehet egy-egy problémás szere koncentrálni, azért semmit általában több szerel van problémája, és hogy itt társadon politikai eszközökre van a szükség, mert önmagában a szerhasználat nem olthatóak, meg azok a problémák mondja azok a nehézség, amikre ebben a populációban szembe kell nézniük. És nagyon fontos lenne jövőne nézni, valamilyen ilyen betegutatás, ahol a megnézőjé pontosan a szegreljátomában hogyan tudnak nézni, és mi az, ami nehézséget, okoz és mi az, ami megkönnyíti az eljutásokat. Fontos lenne a szakemberek képzése is, mert akik ezzelmen a szegreljátomán dolgoznak nagyon sok, hogy nem értenek az addiktorógiához, mert nagyon tudják, hogy mit kezdjenek ezekkel a problémákkal, és hogy nagyon fontos, hogy helyben mutazás nélkül ilyelérést kell biztosítani, és az egész közösséget kell célozni a beavadkozásokkal, tehát ilyen gyere liít a lapus, sociális munka, és alacsony köszöbbi szolgáltatások, mobilprogramok menjenése lenne nagyon fontos ebben a populációban. Hogy ennyit vartam elmanni. Köszönöm a figyelmet. Köszönjük szépen van. Most konkrétan robióz még. Kérdés az elhangzottak kapcsán. Igen, ott van kérdés. Pillat várj röbb. Csak egy koskély anyak, és csak egy ravít kérdésem van, hogy vizsgáltátok-e, hogy kapcsolódnak el a szerhasználat, és összekapcsolódik a sietré problémákkal, mint a hallígtalan kérdés körben is, mert hogy ez befolyás, hogy az aradott választ is gondolom. Tehát ugyan sokszor összekapcsolódik ezek két dolog egymással, az a személy súlyos hajmozati problémák, valakulnak ki. Nem most ebben, amíg el mennem. Tehát mi csak a szerhasználatot néztük, a sietré problémákkal rá nem kérdesszünk rá. De igen, ez is fontos lenne enyébként. Jó, akkor köszönjük szépen. Elnézést. Csak egy kérdés, hogy nem emisze, hogy intravénás fogyasztás az nem néztétek, vagy nem félt már fel, mert nagyon sok információ volt, és nem lehet szózni, de hogy volt. Rákérdeztünk nagyon-nagyon kicsi előbb, két százalékről. Jó, akkor köszönjük szépen. És akkor kerek azt a lelőtti utolsó erődont, Topolánszki Ákos, aki egy kátszékát és javaslattal. Tott mondani el, amíg gondolkodtunk közösen. Köszönjük. Servusztok. Jó délután kívánok. Működik ez? Baloban az én feladatom, hogy beszámolj a kerül a kátszékáti áltatat, kábíthuszerű civil korráció, és testületáltal kidolgozott Rövid Cselekvisite, remélem, hogy a kollégáim rá ismernek erre. Nagyon szeretnék erre törekedni. És az a helyzet, hogy egyedülben születetnek körülbelül kettő ilyen javaslatt, a másik ugye a mat nevében, tőkben a... Egy, igen, csalata... Hol vagy? Itt van. Itt van, ti javaslattatok, igen. És ez egy pici ideig, mint, hogy egymás a surlódot volna, de akárhány szorolvasgatom ezeket, újra is újra, egyszer, ugyan arról van, szó az gondolom, ugyanazából felismerésekből, származik csak egyszeren más a szkópja, más a koncentrállalapvetően, ugyanabból építkezik ugyanazából a felismerésekből, és többeközött abból, hogy ez nem egy addiktológiai kérdés alapvetően, egy nagyon komoly társampolvikai probléma, aminek egy tűnete kifejeződése az addiktológiai vonulat éppen, ezért ha csak és kizállalag addiktológiai kérdésként vettjük fel és próbálunk rá, a ellatásokat szerveződések, az súlyos tévedés lenne, nem szó, hogy olyan delegációt, probléma delegációt jelentene, amelyet biztosan az addiktológia nem tud megoldani, hiszen arról van szóít, ugye az eleve is meglévő nyomor, mészegénység, szegregációs, diskrimináció, hármasa megfejelődött egy addiktológiai problémával, egy új fajta addiktológiai problémával, amelyet egyszer addiktológiai ellátásokkal nem lehet azért megszüntetni, mert az első háromattól még a valóság, az az igazi a bényomor és a társamikire kezdtetség az alapvető okaennek a helyzetnek. Tehát ez egy nagyon sajátos terep a terepnek, amit történik. Erre próbáltunk mi egy megletősen funkcionális választatni, amelyik egy ellátási eszközt fogalmaz meg, de azzal tulajdonképpen belopsokfajta más ellátást is ezekre a területekre. A KCKT azt mondja, hogy a Fenty probléma kezerése csak kompleksz megközedítésben értelmeszhető az összes kutatón, aki is ez a felismerése, tehát ez egy nagy társadó politikai rendszeren belül lehet, csak valami fajta választalálni erre, hogy a jelen javastat, amit most akkor elmondok, mindjárt, az még csak egy első épés egy sokkal nagyobb rendszer érdekében, amelyet ugyanúgy ki kell építeni, de hát ugyanagy kérdés, hogy mennyi esély van rá. És hogy ezt értékelni kell, monitorozni kell, folyamatosan értékelni kell. Tehát alapvetően az a helyzet, hogy a szegregátom nem másról szól, mint egy végső szintű bezárulásról. Egy olyan társadó létezésről, amelyik láthatatam falakkal van körbevéve, és a gyakorlatilag a mobilitás megszűnék. Éppen ezért, ha a mobilitás megszűnék, akkor mobilákel tenni az ellátásokat. Minimum négy kerékre kell rakni lehet hatra is, hogy ez egy nagyobb ellátó egység, de minden esetre oda kell gurulni. Tehát egyfajta rolling stones, rolling services, módon kell működni, oda kell vinni, egyszer csak azért, mert nem lehet kijönni a szegregátomból, gyakatak nem lehet. Tehát hogy ez a realitás, hogy megszűnnek a mobilitások. Sokfajtaoknál fogva, lehet, hogy kulturásokoknál fogva, de elsősorban is finanszírozásiokan, ezen is rá eszköza, hogy te is mondtad. Pénzügyi eszköz, de 3 rész, az pedig az, hogy a könnyező látások maguk is szegregatívak. Nem befogadóak. Erre a közegre nézve, és ezért az érzékeny eláltásokat oda kell vinni. Erre az gondoltuk, hogy elbről a rengeteg helyre ez 384 azonosított telepi hely van, amin nagyon sok ezek, ezek sűrűsödéseket jelentenek. Tehát valahol ez utcákat jelent, valahol pedig teljes, innáló település részeket, elkönölt település részeket. Nagyon nagy számú megjelenését a problémának, amelyik önmagai is nagyon sokfajtan módon érintett ebben a kérdésben, amiről azonban nagyon keveset tudunk. Eltérő mikrokozma szokról van szó, amelyek nagyon sokfajta igényel léphetnek fel, ha tudnánk, hogy mi ezek az igények. Pontosan, és éppen ezért olyan eláltás kell oda vinni, amelyik megfelelően rugalmas és multifuncionális sokfajta választ tud biztosítani. Egy két lépcsös dolgot javaslunk az egyik az, hogy jöjjenek létre, tehát a mobiltímek, a másik pedig az, hogy folyamatosan esmellette jöjjön létre egy kvázik kutatási értékelési rendszer, egy ral rendszer, amelyik a nagyon különböző megjelenési formáit próbálná felismerni ezeknek a szegregátomoknak. Az első a mobiltím, tehát egy olyan guruló egység lenne, éppen most nem régiben egy hétel ezzel Róma mellett cigánytelepeken láttam ilyen guruló egységeket, pontosan ugyan erről van szó. Egyébként az egyetlen eláltási formá, amelyik oda gurul hozzájuk. Szó nincs soha, hogy bárműfajta más eláltásba tudnának menni. És itt hát hasonló, a magyarország nagyon-nagyon hasonló magyarország helyzethez. Tehát egy olyan guruló mobil egység, amelyik hetente két alkalmal, legalább hetente két alkalmal egyadott szegregátomba megjelenik, ahol ezek a problémák nyilván valami jelen vannak. Ez a jelenlét szolgáltatása jelen kell lenni, ahol legalább három órában egy alkalalmal, ott van egy kettőtől négy fős ártalomcsökkentés, a szociális munkát elír ártalomcsökkentést, ártalomcsökkentést. Korai intervenció, psiosociális beavadkozás, félvilágosítást, célzót és indikált prevenciót nyújt. Nem mondhatnánk azt, hogy ez egy ártalomcsökkentő ellátás. Nem mondhatnánk azt, hogy ez alacsony köszöbbű. Ebbe sok minden más van, együttesen, amelyek mind ezeket is tartalmazza. Tágyi eszköz, nagyon fontos, egy darab álló magasságú kabinú. Egy szköz, hogy ne kapjon hátfájást, de ne dolgozom el. A látogató. Amelyben van egy konzultációra alkalmas tér és van egy vizsgálatokra alkalmas elkönnő tér. Egy kis laborra többnyire egyszerűbb szűrések ervéggzésére, valóban azon kívül pedig ITS-közökre. Szemi, feltételej egy ilyen egységnek, egy ilyen egységnek. Minum két főállású szakember, akik alapvetően szocsiális bunkások és akikhez csatlakoznak különmöző szakemberek, akik időnként elérhetőek ezen a szolgáltatáson keresztül, elérhető szakemberként. Ilyenek psziáter, felnőtt és gyermek, serdülő, addiktológus, addiktológiai konzultánc, psziológus, szintén felnőtt és gyermek, serdülő, kell foglalkozó psziológusok, szomatikus, orvosok, védőnök, pályaválasztási tanácsodok. Én tudom, hogy ez egy kicsit ilyen visfull thinking, de hát miért ne fogalmaznak meg, hogy azt gondolnánk, hogy valami esmi kellene, úgy is kifogd el, hogy mi az, ami megvalósabellőre. Tehát egy mobil tém, négy-hatt segregátomot tud ellátni négy nap alatt, a 7. napján pedig szupervizió, esetnek beszélő csoportként, esetkonferenciaként próbálja értékeni a tevékenységét. Nyilván nem lehet az összes segregátomra kiterjedőlegesz műkötetni, nem nem nincsenek se politikai, se szak politikai realítása, amely azt célosztok meg, hogy legalább 100 segregátomba érjenek el ezek a szolgáltatások, így 25 mobil tém elindítására lenne szükség. Hát ennek az anyagi szükség leteit, csak körülbe jerezük a nagyságrendet, csak akkor, hogy ha mondjuk a segregátomok 1 10-ét akarjuk, tehát 100 segregátomot elérni, akkor ezt körülből a guruló egységeknek a vonatkozásába 750 millió forint, az egyszeri beszerzéstesek. Nem. Nem, ezt csak a maga, a kocsi, az autóa, igen. Ezen kívül pedig 3 utazó szakember, egy helyi koordinátor, ezt elfeleltetem van, és természetesen be kell ágy az ilyen helyi közösségbe ezt a tevékenységet, tehát ott bizalmat kell kell, késős alatokat kell, az elsődleges steakholder-ek kell, ott az jelenvalóvá kell tenni, ez mindenképpen kell egy hely- egy helybeni lakors, aki ezt a bizalmat közvetíteni és létrehozni tudja, őt is persze ezzel ezért meg kell fizetni. Ezt körülből megint csak egy egységre vanatkozólag 34 millió forint körülből. Nem kisösszeg. De ne felejtsük el, hogyha elszultunk valamit, késősön kezdünk kell beabatkozni egy egy érkemmel sokakorában felismer társadalmatban, akkor az fajlagosan nagyon drága lesz. Ez is így van, hiszen itt viszonylag kevés embert kell egy helyen elérni fajlagosan nagy költségű ellátásokkal. Ezt állt az jelenti, hogy mit is jelent, jelent, jelent, hogy 875 millió forint ennek a száz egységnek az egy éves költsége, majdnem egy milliárt forint. Hogy ezt soke vagy nem, az persze ízlés kérdése, más társadalmi jelenségekre költött pénzek alokációjával kérdése, de hát ez itt ennyi bekerül minimálisan. A második ugye egység az az a kutatás, vagy a rar-típusú kutatás, amelyik felméli az aktuális helyzetet, és javasatokat fogalmaz, meg az adott szegregátom sajátosságaival kapcsolatban, hiszen nagyon különböző jelenségekre kell, hirtelen alkalmazhatóbát tenni ezt az egy szolgáltatást. Ennek a költsége sem kevés, hiszen gyakorlatok az össze szegregátomot megjenne kutatni, de hát azért rennyire nem lehetünk maximalisták, hogy ha mondjuk évente 150 ilyen kutatás jutna vagy valósulna meg vagyunk kitudná ezt a 150 kutatást elvégezni akkor is ez egy nagyon jelentő számlennek körülbe 150 millió forint. A nagyon alapvető kérdés a helyi stakeholder-ek, hogy mondjuk ezt Magyaról, érdekordozók véleménybe zérek. Igen, mindezeknek a támogatása, tehát ennek a helyi kultúrába helyi közösségbe be kell épülni, bizalmat kell szerezni, és még röviden szeretnék beszélni, hogy úgy mondjam az ezzel kapcsolatos megszorításokról, vagy kockázatokról. Az első, amit mondanék, hogy elében nagyon keveset tudunk a szegregátomokról. Tehát ezek a tudások még messze nem állnak össze, de való le kell kezdeni és nagyon valószínű, ezen a módon kell. Ez csak egy és első képés, egy sokkal komplexebb szolgáltatás rendszer és szervezés irányába. Amit mondtam, hogy egy késői fázisban történők beavadkozás, fajlagosan nagyon költséges lesz. Elszúrtuk. Talán ez fontos lenne. Mondjuk, hogy ki az egy másik kérdés, de hogy már elég régóta próbáljuk felhívni a figyelmet, ez most már el vagyunk szúrva fogalmazuk ilyen magyartalan személtalenségben. Egy fokozatosan romló helyzet mellett nyilván való az is, hogy a száz segregátum most cél messze van. A rendszer szerőbeavadkozás lehetőségétől az úgyhogy csak egy tizede annak de már egy hatalmas lépés lenne az irányba, ettől még a folyamatosan romló helyzet lehet, hogy tovább romlik. A rötödik az, hogy nagyon kérdéses a szakemberellátotcsák ha finanszerozás védetlenül stimmelne és illetve ide csöppennek két milliált forint erről területre. Előszése azért kérdéses, mert a szakemberek sűrűsödése éppen a segregátumok sűrűsödésével fordítottan arányos módon alakult, tehát ott nem születtek meg a szakemberek ahol a segregátumok vannak és hát a szakemberek sem feltétlen akarnak azokra a védékor. Szóval nem egyszerű az ilyen szervezési szempontból de hát még a másik példáig az, hogy most még nem születtek meg azok a szakemberek de már most szükség van, mert olyan mennyiségű szakembere lenne szükség minden fajtából, legábbis nagyon nehezen szervezhető és mobilizálható. Hát talán nem védetlenül, hogy ideóztam a kockázatok közé a politikai akarat kérdését, hogy van erre politikai akarat, hogy egy ilyen mérgő és nagyságrendőbe a vatkozás támogatása megtörtének és hogyha egyébként ez megtörtének akkor is kérdéses a jogikörnyezet hát, ő erőse nem támogató jellege, hogy körülírólak fogalmaznak, amelyik nem feltétlen támogatja ezt a gondolatot és még egy utolsó, hogy Én Bezsolt barátontnak is kedvezzek, hogy a kinálatcsökkentés tisztázatlan szerepe azért itt egy fontos kérdés vagy is pontos van a megrendelés, a kinálatcsökkentési szervekkel, szemben hogyan tudj ezt támogatni, vagy éppen akadályozni ezt a dologot ez is egy alapvető szempontja, de hát ez az, amit szépen leraktunk másfél évvel ezelőtt Sanyos még postaládánkban nem kaptunk levellett választ erre a javaslatunkra, de nagyon bízunk Ja, akkor 8-9 hónak nem kaptunk választja, köszönöm szépen valami esmély nekem már más félnek tűncétől, én az eternitál köszönjük szépen az erőadást, ákoshoz van egy kérdés bárki aki komment vélemény jó, hogyha nincs igak kerekasztal Arga Danni fogja vezetni a kerekasztalt és Máté Zsolt, a Palázki Ákos és Nyíri Noémi fognak itt tűlni és Márványkői Ferencő nincs robi helyettes tette, úgyhogy igen, lakatos helyen és még mások ennyi kezd Mindenki sok szeretett Lüdvezlek, Vargadánia vagyok A két kolleginát is hat kérem, meggyertek csak Három kolleginát is ha látom, akik bagról vannak, hogy én őrülnék, hogy csatlakoznátok hozzánk, gyertek csak nyugodtan nincs kedvetek, beülni a kerekasztalba karecs az? akkor gyere addig négyig, és akkor utána megegedjük, hogy négykor Még egyszer mindenki tudvozlek Vargadánia vagyok programpontjához, a legnébesebb kerekasztal, hogyha jól látom és azt hiszem, hogy sikerült is megtalálni a legnagyobb fehér foltott Magyarország térképén a szegregátumok, hogyha jól látom, két-három-szátszer ember élet teríről beszélünk és nagyon sok szegregátum is, hanem tettéleg azt hiszem, hogy elég jelentűs ez a probléma rögtön, én azt gondolom, hogy kezdjük is azzal, hogy jelenlevők röviden mutatkozzanak be annyiba, hogy kihol dolgozik kinek mi az érintetsége, kimelyik szegregátumot ismerésen, arra gondoltam egy picit arról is beszélhetni, hogy az a honnan ti jöttetek hogy néz ki, mi történik ott nálatok, jól talán egy picit erről is lehetne kezdeni, nem tudom melyik irányból egy darab mikrofonunkval lehet, hogy azzal nem... Sziasztok, én Nyirina én vagyok, körülbelül 15 éve dolgozom az adiktológiai elátó rendszer különböző területén, és úgy kerültem ebbe a kerekasztalba, hogy a bagázsal dolgoztam együtt egy közel két hónapot, én a dányi telepen volt a másorban, úgyhogy itt kaptam egy pici mellátást a szegregátumműködésében, illetve egyáltalán, hogy maga a település az hogyan működik, úgyhogy én ezt a perspektívát hoznám majd be, és ugye ami miatt az gondolom, hogy lehet a rövidődő ellenére is létyogosúltság annak, hogy én a bagázsosokkal együtt itt tülök az az, hogy ilyen adiktológiai szakemberként mentem oda ki, és nem pedagógusként, vagy nem általánoz sociális munkásként, hanem kifejezetten azzal a fókuszal, hogy a meglévő adiktológiai problémákra keresek valamilyen tipusú megoldást, vagy éppen valamilyen megoldás próbályakot adni, úgyhogy igazából így próbáltam egy picit ilyen javaslat, meg megoldás keresi is terén javaslatokat írni a bagázszámára, és akkor Zsolti. Én márt is volt, vagyok az Indit közelafítványi altsonyküzbő programjainak a pécsik ordinátora, illetve baranyaszerte dolgozunk kisebb nagyon intenszitással a segregáthumokban, és én 96 óta foglalkozom olyan fiatalokkal, ki a segregáthumokban jönnek úgyhogy Mi volt a kérés még mondja egy pozitív húú evident Ez volt ez nem nincs terven volt, de az itőre visszséggere most kihagyjuk a pozitívumokat Kérem, úgy is csináltam. Így van. A hadd adjam át egy picit hosszabban, majd nekedíltünk nektek a szót, mert ugye hallottuk, hogy csak négy igészre, de egy nagyon fontos terület. Jó, akkor először bemudatkozom, és akkor utána majd meg. Jó, igen, köszönöm. Én ott a mőke vagyok, a bagázs közhez nögyesületnek vagyok a vezetője. Én bagondolgazom már 2011 óta. Előtte pár fogom felügyelőként láttam bele egy picit más részébe. A problémának. És már egyébként az óta a droghasznállat az nálunk felmerült, mint téma, de az utóbbi másfél-két évben kezdtünk el picit intézíveben foglalkozni, megvizsgálni ennek az egésznek a gyökerét hátterét. Én lakatos eléna vagyok. Én a bagi romatelepről származom. Annak ellenére, hogy 6 éve már pestellakom. Én segítőként dolgozok vagy is. Önként eskedek, bagon visszajárok még emberekhez. A droghasználó embereknek, családoknak segítek. Töplánsz jelkos vagyok, az elmúlt 140 évben drog politikával foglalkoztam. Elmúlt 10 bepég egyre inkább roma politikával. Nem pont sikeül találkozni ennek a kettőre. Úgyhogy így jártam. Ja, és 6 éve ezelőtt jutottam el először domolyba ezügyben. És ott brutál volt a helyzet. És aztán állszold, és aztán bag, és többi. Én nekem van. Van 20 percunkat, meghalta ez a tidőpontig. Hát kénelek meg titeket, arra kettetök, próbáljátok bemutatni nekünk egy picit, hogy mi az a munka, amit bagon végeztek, meg egyáltalán, hogy néz ki ez a bagi szegregátum. Hogy nevezzük ezt egyáltalán. Jó, akkor rá is egy picit így beestem. Ezért én azt gondolom, hogy akkor én beszélek arról, hogy bagon az én szempontomból. Helén azt még nem mondtak ide igazából, amiért azt gondoltuk, hogy meghívtuk, mert hogy maga is droghasználó volt, és leszok otta a kábitószerről, és utána jött visszahozánk, mint önkéntes. Tehát én azt gondolom, hogy ő azért erről fog tudni majd beszélni, és én inkább arról, hogy milyen is maga te lebb, vagy mi, miket tapasztaltunk az. Az lehet érdekes, de kérdezzetek közben. Bagon azért merült fel nagyon intenszíven maga, az a probléma, hogy droghasználattal foglalkozzuk, és ebben kezdtünk el 2011 óta egy fejlesztést, ahol gyerekekkel is foglalkozunk felnőttekkel az ellátó rendszerrel, tehát az iskolával, önkormányzattal óva, de elval minden ott meglévő intézménnyel próbáltuk felvenni a kapcsolatot és együtt működni, de azt láttuk, hogy mindig pontocson ugyanod a lukadunki, hogy a droghasználat az akkor a probléma, hogy hiába vannak egyéni sikerek és egyéni utak. És ellenére maga a közösség, igazából nem változik, tehát ezt én úgyhogy szoktam megfogalmazni, hogyha valaki most végig sédál a bagítszigánytelepen, ami egy 400 fős telep, 40 kilométerre Budapestől, akkor kicsit még rosszabb alapotokat lát, mint mondjuk 10 évvel ezelőtt, amikor oda kerültünk, ami azt sejtetné, hogy nincs értelemmel munkának, amit végzünk ehhez képest meg azt gondolom, hogy fejekben, egyéni fejekben nagyon sok változás indult el, ami a környezetre pontosan azért nem tud kihatással lenni, mert hogy az ott lévő droghasználatnak a mértéke, az folyamatosan, folyamatosan nő. Csak egy pici visszatekintés, hogy korábban egy dealer volt a 400 fős telepen, most mindegy 8-10 dealer van. Az droghasználok száma egyébként szerintem jelentősen nem nőt, ami megfigyelhető, hogy egyre a lacsonyabb korosztály kezd rokhoz nyúlni, most már akár 10-12 éves gyerekek is elkezdenek, kábítószert használni. És ha megjelenése is nagyon mást, tehát ezek a, hogy mondjuk ez a zombi emberek, fetrengenek és otta az utcán, ez egy teljesen, nem tudom, hogy a legos látképe a telepnek. És minden mellett pedig a bűnözés az azért folyamatos probléma, ami kifejezetten a kábítószert használók hozz köthető. Ennek el enére nyilván nekünk azért is fontos, mert maga a Roma integrációt nagyon nehezíti, vagy a többségi társadalom nem azt mondja, hogy a droghasználó bűnél követők, hanem hogy a telepicigányok, ami nagyon megnehezíti azt, hogy valóban integrálódni tudjana. És elég és nagyon tudok kapcsolódni az előttem veszélő közabban, hogy kompleksz megközelítés nélkül lehetetlen megoldásokat találni. Próbáljuk meg egy kicsit így érezszerűvételni, hogy kell elképzelnünk. Én nekem a bak, nekem a bak túra a szót lehajtóból van meg, ami nem szoktunk lekanyarodni, hanem megyünk tovább. Hogy néz, hogy kell elképzelnünk ezt a területet? Igen, az olyan, aki járt már szegregáltunkban, az igazából nem lepődik meg azon, ami elmegyede az ember, tehát ahol végre az aszfald útnak, és már a homokos út kezdődik, vagy a föld útnak ott kezdődik a cigánytelebb, mert aki kotlaknak az elején ők azt mondják, hogy igazából nem ott kezdődik a cigánytelebb, hanem ott, ahol a világításnak van vége. Ez néző pont kérdése. Leomlott vagy lerombolt házak, nagyon tipikus az, hogy ahonnan valaki kiköltozik, akkor ezt így magunk azt úgy hívjuk, hogy nem elkezdik megenni a házat. Tehát lényegében lebonytják, van amelyik, amelyik váljok ház, az teljesen lebonytják, ami nem annak még a falmarad ványai azok látszódnak, és a telepet azt azért ezek így, nem tudom, színesítik. Közben házakból, tehát megvan az az X-tarabb ház, ami a drogghasználóknak a központi helyen, nyilván egyrésztről ezek a Leomlófél belévő házak, másrésztről pedig a hola, a dílerek, dílerek ott vannak. És ve áll az egész mondjuk 5-6 utcából. Mik a szolgáltatások? Hát azért bag, helyeszem vanból egy szerencsés helyzetben van, mert nyilván mi azért viszonylag sok szolgáltatát, tehát azok, amikről beszéltetek, hogy nem jutnak el az emberek a szolgáltatásokhoz, azért az a bagájon keresztül segítséget ad, ami egyébként megvan, az én azt gondolom, az átlagos szolgáltatás, a csalátségítő szolgálat, gyerek jól éti szolgálat, tehát ott összesen van két munkatás, a körzeti megbízott, aki most jó ideig nem volt, de most újra van, van önkormányzat. Tehát ez a teljesen átlagos magyarvidéknek a szolgáltatása, találhatók meg. Mondom, annyi étespecélétens, hogy mi, akik drogban érintettek, azért a szapszút felvállaltan támogatjuk próbáljuk őket támogatni, tehát a KERFIN akért pénzel is abban, hogy el tudja jutni, tehát nem effektív pénzt adunk, hanem támogatjuk abban, hogy el tudja jutni, rehabra, hogyha ott tart. Hogy lehetne jellemezni ezt a rokasználatot, ami ott van, vannak ennek speciálitásai, hogy képzeljük ezt el? Hát én eléggé lokal is szinten tudok csak beszélni, ezért nem tudom azt, hogy mennyire speciális vagy nem speciális, tehát ami, tehát ezeket a szintetikus anyagokat használja. Vannak a, ami még szerintem tipikus és talán nem általános, az az, hogy nagyon sok családban szülők használják, tehát az anya apa vagy csak az anya használja, nagyon sok an intravényásan, tehát a leglecsúszottabbak, akik a kezükbe lövik be a kábitószert, amelyinként eléggé jól látszik kívülről, ennek ellenél azért, aki nem tartott ezt nyilván tagadja, ami egyik megoldási módunk egyébként, hogy az ilyen családoknál jelzésteszünk annak érdekében, hogy a gyerekek veszélyesztetetsége, miatt a gyerekek legalább kerüljenek ki, és azt látjuk, hogy olyan kor, ha az anyukában van motiváció, akkor van esélyára, hogy lépni fog egyébként, ez pont a heléna esete, ami egy ilyen mind a ként szolgál, hogy na a helénának is sikerült, akkor nektek is sikerülhet, hogy visszakapjátok a gyereke. És a másik pedig mi a fiatalok meg füstölnek. Tehát hogy füstölve használják ezeket. A többszer volt szó, amain a folyamán itt a tűhözjutás kérdéséről, ezzel úgy fölműről a bármilyen formában nálatok. Van a fecskendő, vagy ezt probléma jelensége előkörül legyen ezeket az egész kérdés. Tehát adom, az hod helénálak, hát te tudod? Ezt, hogy fecskendő vagy tű az, hogyan jut hozzájuk. Márment a használókhoz? Igen, igen. Hát gyorszert tárból szokták venni, de úgy tudom vagy is, hát még az én időnbe az volt, hogy így egymás után is az emberek, úgyhogy a higéniára nem nagyon figyelnek oda. Ha már hozzát került a mikrofonia, picit mesélsz. Erről ugye ott nőttél fel, és ha szeren használóként is éltél hozzá úgy, keresztünk, hogy volt ez mesél, picit arra, hogy milyen történetet? Mogam ron mesél. Igen. Hát én 14 éves koromban kerültem a bagirromatelepre, ott alapítottam családot, három gyerekem is már ott született, négy gyerekem összesen, és az élettársamon is ott éltem. Miután meghalt a gyerekei mappia, akkor hát nem sokkal később kezdtem eléndrogozni. Elleinte miánc spidel kezdtem, aztán így bejöttek a dizájnerek, a sokkal oldsóbbnak bizonyult, és aztán után azt használtam. 8 éven keresztül, aztán miután a gyerekeimet elvették. Hát ott volt az a pillanat, amikor azt mondtam, hogy állj, és nekem segítség kell. Hát hálőstenek a bagázsakor, mert bent volt a telepen. Én egyedül így nem tudtam volna, hogy mi ezt kezdjek, vagy mertre indulja kell ahhoz, hogy én vissza tudjam kapni a gyerekeimet. Eléggét nagy tudatlanság van a telepen sajnos, egy csomó ember tudatlan a külvilág felé. És hogyha tényleg nem lett volna a bagázsakor, nem is tudom, hogyan kezdtem volna ezt az egész történetet. Általuk bekerültem egy rehabra, ott négy hónapot töltöttem, aztán pécsen tovább. Aztán végül pestem kötöttem, kés most ott van az életem már több mint 6 évet. Egy jó munka helyem, úgyhogy ennyi tudok mondani, most így hirtelend jó helyben. Szuper. Gratulenön. A bagázs megérkezte előtt, hogy nézett ki ennek a közösségnek a szerhasználata, amiben te benne voltál. Fölmérüle, amit kezdünk ezzel az egészen, hogy ha problémáink vannak, hogy hogyan fordultok, segítsékhez, fordultatok a segítsékhez, hogy történt ez? Adról problémával kapcsolatosan. Ezt sem állgába sem volt, meg egy csomó embernek sem. Mert nem tudták, nem tudjuk, hogy hova fordulunk, vagy kihez fordulunk. Most már inkább, mióta a bagázs ezzel foglalkozik. De én az én időnbe például, nekem ezt sem állgába sem volt, az, hogy valakihez fordulnom kell, ahhoz, hogy élet tudjak szokni. Több szörpróbáltam már leállni. Csak így a környezetem az nem engedte, éjszese vettem, és pillanatok alatt vissza csúztam. Úgyhogy nem tudom, hogy az emberek, vagy is az én időnbe legalábbis nem. Beszéljétünk itt az eláltó rendszer különböző tagjaíról, úgyhogy itt a házi orvos jelenik meg, vagy a csalátségit, hogy jelenik meg, hogy neked volt a bármilyen tapasztalatot ebben ezekre a szereplők? Nem, igazából nem. Soha nem voltam orvosnál, vagy is hát így ezzel kapcsolatosan nem voltam. A védőnöket kerültem nagyig, a gyámhatóságot nagyigbe kerültem, úgyhogy nem nagyon volt dolgom. Még itt egy korábbi szünetben vele beszélgetésben így megemlítettük, hogy kicsit enzarkasztikusan, hogy sokszor az eláltó rendszer a rendőrségformájában tud megjelenni, ezeken a területeken, hogy úgyhogy mint a legutolsó lehetőségig itt fel lehet hívni, amikor már nagyon nagy a baj, úgy értem, mikor elvanás, agresszió jelenik meg, hogy adott esetben foglalkozott el rendőrsége ezzel a kérdéssel. Ott így. Hát rendösség, hát nekem a személyes tapasztalatom az, hogy nem nagyon foglalkoznak már az emberekkel ott a rendőrök, meg a mentők sem nagyon akarnak kiönni oda telepremer, hát nem tudom az okát, hogy miért, de nem nagyon akarnak így foglalkozni az ottani emberekkel. Emő esetleg. Az, hogy nekünk az adavasztalatunk, hogy akkor kezdve foglalkozni az eláltó rendszer, vagy ugye a rendörség akár a problémával, hogyha telepről kikerül. Tehát, hogyha mondjuk egy droghasználó, a telepen kívül követel bűncserekményeket, akkor reagál valamit a rendőrség. Ameddig csak a telepen belül követnekel bármit. Amíg a teleptet, amíg mondjuk van egy droghasználó anyuka, aki valamilyen szinten funkcionálisan legalább ellátya a gyerekeit, akik igazából úgy járnak iskolába, akkor az eláltó rendszer semmit nem reagál. És szerintem pontosan ez egy nagyon nagy probléma, ez az elkenik a dolgot, tehát még akkor is, és ezer is nagyon sokszor tapasztaljuk, hogy bemennek segítséget kérni a család segítős szolgálathoz, elmondják akár azt, hogy egy gyerek droghasználó prostituált lett a lány azért, hogy droghoz jusson 12-13 éves gyerekekről beszélünk adott esetben. És erre is azt mondja az eláltó rendszer, hogy hát végül is azért meg fog, beszélje, elbeszélgetek vele, hogy ne csinálja, mondja neki, hogy ne használja, és akkor majd rendbe jön minden. Ami nyilván valóan megint ugyanoz, hogy nem kapnak segítséget, hogy azért a telepen annyira könnyű hozzájutni, és annyira... Csak a stream, stream visszajött. Mert beszélgetek magam, majd... Szóval, hogy addig, amíg nincs azt, hogy szembe lehetne nézni ezzel a problémával, és nyilván lehetne róla beszélni, eddig igazából nagyon nehéz megoldást aláni. A rendőrség ugyanensz, hogy azt mondja, hogy hát tehetetlenek vagyunk. Hát tudjuk, hogy kik a dealerek, de amíg nincs bizonyíték, nem tudunk mit csinálni. Hiába mondjuk azt, hogy oké, hozzunk akár droghasználót, hogy ne akarsz szokni, feljelentést tesz. Igazából asszehetsz elég, mert hogy mindig valami van, hogy mire az eljárás eljutna valameddig, addigre a motivációja, mert teljesen más voltart. Tehát ezért elég gyorsan kellene intézkedni, ahhoz, hogy valóban lehessen következményel. Tehát a rendőrség és az ellátú rendszer igazából akkor lép csak, megint, hogy ha mi, valami nagyon erős nyomást próbálunk gyakorolni, mire a telepenélőknek, tudunkképpen, soha esélyük nem lenne, hogy olyan nyomást gyakorolnak valakikre, mint, hogy egyébként egy szervezet mögöttük áll. Tehát, hogy szerintem azon túl, hogy nem jutnak hozzá az ellátás, az egy nagy probléma, hogy igazából, inkább az a cél még mindig, hogy bentartani a telepeken a problémát, semmint azt, hogy megoldásokat találni rá. Igen, akartam is kérdezni, hogy ezt hallottuk Heré Nátul, amikor volt a ti megrenésetek előtt az ellátó rendszer, vagy az a hozzáférés, és ilyeten ezzel kapcsolatos közgondolkodás, és hogy hogyan változik, milyen sikereitek vannak arról teszedben, egy szuper együttműkédése, házióróssal, egy jó csalátségítő. Most, hogy áll ez a helyzet? Most úgy áll a helyzet, hogy a tavai évben volt több olyan eset, ahol gyerekeket kiemeltek olyan családból, ahol anyuk a drogghasználó volt, amit egy eléggé intenszív együttműködéssel valósítottunk, mert tehát a védőnő az iskola beleállt, mi beleálltunk, és egyésztetve a családdal. Tehát ez nagyon fontos, hogy soha nem teszünk jelzést úgy, hogy az cülő ne tudna róla, hogy mi jelzünk, tehát hogy abszolút nyíltam meg a dolog, mert megint ez egy ilyen félelmetes, hogy lehet egyáltalán, vagy féljünk, ne féljünk, és még ez ebből nyilván félünk, ne félne, akkor, amikor ilyen helyzetben van, de attól még nem lehet más, amint, hogy az cülő tudjól róla, mert a célunk az, hogy utána leszokjon a kábítószerről és visszakapassa a gyerekeit, amit nem megy akkor, hogy ha a háta mögött szervezkedünk. Dehát ez egy kőkeménny élethelyzetek és szituációk. És hogy azért volt például jó együttműködésre, de nem tud még mindig rendszer szintűvé vállni, tehát, hogy volt már olyan eset is, ahol végre mondjuk, ezek a gondozási központ az eset menedzserek nyomására történt valami, de hogy ezért még mindig nem általános. És azt továbbra sem valósul meg, hogy utána visszont foglalkozunk, de ha mi nem foglalkozunk az ott maradt szülőkkel, akkor nem foglalkozik velük senki. És én azt tapasztalatom, a vasztalom nagyon sokszor, azzal lehet elérni a redményeket, hogy ha van egy nagyon következetes fellépés, és valami lebeg a fejük felölt, tehát ez a gyerek kiemelés nélot mozdulhatnak. Vagy például a fiatalok drog használatána, tavaly három fiatalat jutottunk el, a három magyarországi tínérehabra. Akik ott volt a három vagy négy hónapon keresztül. Majd mindegyik ki jött. És azért sikörült őket eljutottunk, mert az eset menedzserek léptek, és kiláltásba helyezték, hogy kiemelik a gyerekeket. Na erre azonnal reagáltak az tülők. Na eljutattuk őket. Ellebben, amikor a gyerekek ki jöttek, mert nyilván pokoli nehéz, hogy ott van nem tudom x-sz száz kilométerre a csalától, úgyhogy egyébként egy napot se töltöttek külön. Na most ott van nagyon mesze, hogy a gyerek ki jön, és a rendszer nem lép, nem emelik ki a gyereket, mert ha egyesettben elvitték valamelyik gyereket, akkor biztos, hogy megint visszaküldik. Mert akkor azt érzék, hogy hoppáit baj lesz. Nem, mivel nem ezt történt visszakerülnek, és visszaesnek ezek a fiatalok, hiszen ott van, ott a drog, a minden napjaigban nincsenek, három hónap alatt nem tud úgy mintákat tanulni, akár adott, és ebbe van olyan, ahol a szülő drogotáról, akkor ha visszakerül, akkor igazából nincs. Visszatom, ezek ne vagy fiatalok, ne pedig kise lehet őket emelni. Pont azért nem visszik kell, mert nincsen el látó rendszere, azokkal a kamaszokkal, akik már ne velül szülőköz. Eséltelán, hogy kerüljenek, lakásot homból úgy is szökni fognak, nincs olyan hely, ahol lehet ne őket fogadni, viszont ott van ez a 14-18 éves korosztály, akik lényegében ki vannak tével. És nagyjából ez egyetlen lehetőség, hogy várunk, amíg annyi bűncselek, mint elkövet, és elítélik majd egyszer, és börtönbe kerül. De hát ezt sem megoldás, mert utána meg ki jön, és folytat mindent ugyanúgy. Míg a drognám volt a telepenben, tök nagy családias légkör volt az egész, rengetegen ezért ragaszkodnak még mindig a telephez, mert azért még valamennyire megvan, csak már a drog itt kicsit szét húzta. Szerintem ott nincs ilyen megélhetés, közmunkából élnek az emberek ott, általában. Hogyhogy meg egy telepről nem mozdulnak az emberek, mert hogy azt szokták meg. Tehát hogy ott az a mobilitás az alig. Tehát azt, hogy elmenjem, mondjuk a 40 kilométerre lodéblévő már, vagy mondjuk még gödöllőre esetleg elmennek, de távolabb alig. Tehát azt, hogy mondjuk iskolába járjon valaki nem bagra, az is egy iszonyú elképzelhetetlen valamit. Én fognak elmozdulni onnan, mert nem olyan jó maximtérvezgetik, hogy de jó lenne. De nem valósítják meg. Bocsan, csak a hat, köszönjek el, és utána átadom, és mocsánat, de szülőértékezletre kell mennünk. Utána odaltam neked. Úgyhogy így van ez emőkel, hogy jól emlékszem arra, hogy a bagi telepen úgy van, hogy van egy bék elődött utca, amelyik magyarok lakta. Úgyhogy fejhér magyarok laknak, oda azfalt út, mert gyabba 3-4 házba, az összes többi utcában nincsen azfalt ozott út. Úgyhogy a vasz utca. Csak az az egy út. Csak az az egyetlen út. A másik pedig az, hogy két év ala teljesen szegre gáltal válta az iskoda. Atta, amikor ott voltunk a komán, csak egyetlen egy beiratkozó volt, többségi. Jaj, az ott a változott. Az ott alakult egy szülői összefogás, akik elkezdtek azon dolgozni, hogy motiválják a nem telepi szülőket is arra, hogy beírássák az iskolába a gyereküket, és most próbálunk velük együtt működni, hogy lássák, hogy igazából nekik is ugyanaz a célunk, minnekünk, mert ők se gondolják, hogy jó lenne, csak szigén gyerekek járnának az iskolába, és mi se gondoljuk ezt, hiszen akkor nincs integráció. És ebben elindult egy változás. És pont ez is hozta azt, hogy a bagázsa hajlandóak lettek intenziveben együtt működni, mert hogy azért közössed célunk. Egy nagyon rövid utolsok és hagyd tegyek fel, bocsánat, úgy is csúszás van a szülőin. Ti, hogyan illeszkettek bele a Magyarországi elátó rendszer, intészményi rendszer, miből működtök, mit segíteznek-tek, miben nem segítez? Alul. Mi egy civiliszervezet vagyunk, részben pályázati forrásból működünk, ide legnagyobb részt pedig magán támogatások, vagy céges támogatások, tehát nincs állami forrás, amit kapnánk, nem is pályázunk ilyen típusú forrásokra. Mondd, hogy akkor pályázatok voltak, hogy nem állami pályázatokra, hanem akkor ti csak magán. Tehát hogy nemzetközi pályázatok a valósítunk. Ez egy tudatos döntés. Abszolút egy tudatos döntés. Tehát hogy mi vár nem értünk egyet a jelenlegi sociál politikával, ezért nem is szeretnénk pénzt elfogadni, annál azért, hogy hogy nyígis valahogy úgy megvalósítjuk, hanem azt gondoljunk, hogy lehetne jóra fordítani, csak azok a pályázatok, amik ezt kapcsolódnak, azok azt lehetjük, hogy teljesen lehetetlen feltételekkel támáztanak, ami nem szakmai, és nem tudunk vele azon is volni. Rézben ez is kérdeztem, hogy lásom, hogy ezek be a ginopokban meg a telefelszámolások, meg ezekben mennyire el. Ezek így ilyen formel nem tudnak működni. Tehát már csak az is, és nyilván eleve a pályázatok nehéz, tehát azért is alakítottuk ki, hogy legyenek magán támogatóink, mert hogy itt mire egy bizalom ki alakul, addigra már végre a pályázatnak. Tehát ezért ezek nem egy-két napos dolgok, hanem éveknek az apropici jennizét, és gyuklépésben haladunk előre. És mocsát elmegyek. Köszönöm, és átadom ezt. Köszönöm szépen. Fogalma nincs ötőre. Amit mondte itt a végén, mert nem ezt akartam csak ezított, amikor most ezt, hogy a Magyarországon, ahogy jól tudom, 2012 falukkutatásai alapján már 200 gettófalú volt akkor, és azt progdostizálták, hogy a következő időszakban, a szeszemőtéves időszakban további száz lesz, és gettófalúnak azt hívták, amíg ahol legább 70-80 száz alékos a romákaránya, tehát hogy financó és elég nagy kihívás az, hogy ezzel az abszolút egyetértek, hogy tulajdonképpen a teljes ellátó rendszer tehetetlen. Tehát ha megnéztük a gyermekvédelmi szakellátást, részimek nélküli, tudom én, igazából túlérésre játszó, lakásotronok és gyerekotronok működnek, a gyermek jólíti szolgálatoknál is jelentős kihívások vannak, hogy már csak a nézem a szakemberellátottságot, az octatási szegregáció az elképesztő. Én nem tudom, hogy innen, hogy lehet visszafordítani a helyzetet, azt mondják az octatási szegregációban ugyaneztet, hogy ha már még 50 száz alék fölé megy, akkor olyan jelentős, módszerteni kihívásokat is jelent a sok problémás gyerekeket octatása, hogy az jelentős esélyromlás jelent, tehát a szegregátumokban, a élőgyerekeknek az octatási esélyei azok elképesztően, hogy mondjam, alacsonyak vagy szinte reménytelenek, nem tudom, még akkor melyik részét mondjam, a foglalkoztatási helyzet, szintén katastrófális, közmunkaprogramok, nem tudom én, mi ki jelentenek. És egyébként pont ezen gondolkoztam, hogy ráadásul az is óriás kívás jelent, hogy ezt a beszáldszituációt mondjuk, egy odavétprogram, hogy tudja föloldani, tudok egy olyan teljesen, egyébként a 80-as években Gettó faluval, 100-százékba, Rumalfaluvá vált településről, ahol létezik szak, nem szak gimnázium, és szerintem sima gimnázium, egy alapítványik gimnázium, és nagyon sok kritika éri, hogy tulajdonképpen ezzel tovább rombolta az integráció esélyét, mert valójában bezártát, hogy az oktatás esélyet, hogy még esetleg jobban tanuló diákok semmennek már el. Tehát ha megnézzük, hogy ha van létezik nógózóna, akkor lehet, hogy ezek a települések azok, és hogy pont jártunk egy ilyen településen, ahol a gyerekeknek egyébként nyelvi környezetük is mondjuk, teljesen elkülönítőket. Ennek van egy jó oldala is, de ugyanakkor mégis csak elképesszük, hogy ilyen arányba akár lehetne Horvátország része, és ez a településben, hogy szinte semmi nem. Még a nyelvűk sem, az iskolát is alapítványi iskolák tartják fön. Egy házi szervezetek járdak be, és van mondjuk egy bolt, és ezen kívül semmi kapcsolódása az országhoz. Délbaranyában járunk? Igen. Igen, ormennság? Igen. Ez egy kéző ormennság, ahol település sorok vannak, ahol azt lehet mondani, hogy ezek gettófalvak. Szívszorító azért, azokban, a liskolákban. Egyrészt a tanárok helyzete is, hogy tényleg eszköztelen nekér érzem, és hogy ha hihetünk abban, hogy a rendszer személedi gondolkodunk, hogyha a rendszer egyrészt itt megváltoztatjuk, akkor a rendszer többi része is erősöthet, hogy változik, de ugyanaz megfordítva is igaz, hogy egyetlen egy változás az össztest többi erősödésen élkül meg reménytelen, és hogy vannak nagyon jó tanul a kezdeményezések, vannak nagyon jó cívül kezdeményezések, egyházi kezdeményezések, de hogy én azt látom, hogy ha nincs erős sociálpolítika jelkévezelése arról, hogy hogyan tovább, előbutóbb, mint óhatatlanul elmolosolódnak, és nem lesz változás. És egyébként pedig a falukutatások azt is elmondták, hogy az a bajagettó falvakkal, hogy akik egy picit jobb helyzetbe kerülnének, és hogy ők lehet nének az adott falu, jó értenbevet polgárai, akik megtartó elő, akik előrevinnék pont, és azok mennek el, és ezért mindig elmennek azok, el mindig elhagyják a települést, azok, akik egy kicsit tovább éhetnék, úgyhogy eléggiláltást alannak néz ki a helyzet, hogyha itt nem lesz, hogy mindjom, összefogott több ágazaton, áll keresztül összeangolt kezdeményezés. Hát először begurulnak majd ezek a témek. Noémi. Akkor erre reagálhatok, és akkor itt most magamhoz kapom a szót, mert hogy én más aspektusokat behoznék. Egyrészt ez a mobiladiktológiai szolgáltatás nyilvános emihez képestök jól lett, de azt gondolom, hogy ez egy csomó esetben ilyen tüneti kezelés tipusú beavatkozás tud lenni. Tehát, hogy ennél ez mindenki elmondta, hogy több rétegű beavatkozásra van szükség, és hogy... Na, tehát hogy ide befűzöm, hogy hogy dolgozik a bagázsalap, mivel mind a két helyen van egy ilyen konténer telep, ahol gyakorlatilag dányésbag, igen. Tehát, hogy van egy konténer, ez a bázis, és akkor itt vannak foglalkozások, de a terepen dolgozók alapvetően azzal töltik az idejüket, hogy mennek házról házra, és órákik az emberek otthonában vagy az utcán vannak. Én is escsináltam, csak én dányban. És hogy igazából valós infókat és a problémákat úgy lehet nagyon durván meglátni, hogy órákat ülsz embereknek a házában, és nézed a működésüket. És hogy ez az, amiatt, én azt mondtam az emőéknak, hogy most amit én tudnék csinálni, az abszolút tűzoltás. Szerintem tök zsák utca az, hogy az emberek fejében az van, hogy hívjuk, tehát hogy megoldás keresésbe, hívjuk ki a rendőrséget, és menjem mindenkire habra. De ezek nem oldják meg a problémát, hogy a környezet nem változik, ezt az emő is elmondta. Így egyrésztől jó, tehát hogy aki akar menni, az tudjon menni, ezt abszolút elfogadom, de hogy gyakorlatilag, most szerintem az van, hogy akik vannak most szárhasználok problémásak, persze adjunk lehetőségeket, de a vázi tüneti kezelés folytatható, ha nincsenek szóciál politikai beavatkozások, mint életkörülményeknek a javításonnitó kezve, hogy Dányba azt hiszem, hogy két hely volt, ahol volt vécé. Mindenki másnak vagy potyantós vécéje volt, ami így a sem. Tehát hogy ezt nekünk is át kellett gondolni, hogy akkor így időzítünk. És hogy így horor ez a viszony és olyan házakkal van, te lesz még csak, hogy játogjátok képzelni, mint hogy haja régi szócpolos időbe felépítenek ilyen nagy családi házakat, és kívülről azt gondolnánk, hogy jó nincs bevakolva, de egy egész nagy megrendbe van, de hogy mondjuk az X-sobából egyetlen egy soba van, amit használnak, az le van három pléddel fedve, amúgy az az ajtó, és akkor mondjuk így bentül 12 ember. És mondjuk, amikor el azt látod, hogy az egy éves gyerek, zéro darab gyerek játék, zéro mese, könyv semmi, és akkor ott van 10-12 felnőtt között egy darab gyerek, akivel így senki nem foglalkozik, és így látod a gyereke, hogy így keresi az ingert, keresi a kapcsolódást. Szóval, hogy így a azzal szembesültem, hogy így kábbi nul a éves kórtolában csészve ez az egész, és hogy akorlatilag az anyukáktól kezdve lehetne a következő generációra megfogni ezt a folyamatot, hogy elkezdjük az anyákat felkészíteni arra, hogy akkor így hogy ne velünk gyereket. Mert hogy ezek a gyerekek vatszak módon vannak nevelve, az van nincs következdetesség, nincsenek ingerek, nincsenek fejleszletet az, hogy nem tudom, hogy ezt fogok ízmai tudjanak, annyit fejlődni, hogy tudjanak, legyen esélyük arra, hogy írás megtanulják, ugye erre így nincs semmi esélyük, meg perspektíváljuk, és akkor nem foglalkoznak velük, már az oviba úgy kerülnek be, hogy maga tartás zavarosak nem tudnak beéleszkedni, már onnét is rögtön az iskolába, az iskolába, azért nem megy a gyerek, mert ott megverték, a szülőn nem megy utána, hogy miért verték meg, én magam is egy kisfiútól hallottam, hogy nem akar iskolában bemenni, és így szépen pici kórtól ez a labina, ez így egyre durvában így csúszik, és akkor annyira elzártak egy csomó infótol, hogy amikor azt kérdezik, tulajdonképpen valaki, hogy a rák az egy fertőző betegsége, és akkor azért ilyen X-el aláírós emberek, így vannak jelentő számban, szegrem a gátmók egyik jellemzője az, hogy az alacsony iskolai végzettség, az viszonylag nagyarányban van jelen, szóval, hogy itt bizonylag koránt volt, tehát a gyerek vállalástól meg kellene fogni, és az, amiről nagyon keveset beszélünk és kevés energiát fordítunk bele, szerintem az a szemmélet formálás, amit én elkezdtem volna, hogyha így nem hozzá másként az élet, hogy az összes intézmini szereplővel fávenni a fonalat, ez a rendőrséget, a védőnőt, a háziorgost, a gyerekorgost, a csalátségítőt, minden ilyen szereplőt jelentene, a zöngkormányzat, a jedzővel beszéltem, amíg a városvezetők és ezek a döntéshozó pozícióba lévő emberek erről nem akarnak tudomást venni, nem lehet hatékony be a vatkozásokat megteni, csak tűzoltás, megtünetkezelés szerintem, és hogy egyen, Dányban is ugyanaz van, csak egy kicsit nem van maradva, vagy egyelőre még viszonylag sokkal baktól, hogy amíg nem lépi át a betanozó tudhatára, addig nem érdekli alakosságot, Dányban is azért kezd érdekelni, mert eltűnnek a nemrom a gyerekek az iskolából, és mindenki gődölőre, meg nem tudom, milyen környező településekre viszi, és innétől kezdve, hogyha egy picit is érinti őket, akkor akarnak vele foglalkozni. De hogy ez borzaszt a nagy személet formálás kellene, tehát hogy mi próbálkoztatunk a mobilprogramjainkkal, de mondjuk azt, hogy a közmunkaprogramot ők helyben hogy használják fel, és hogy mondjuk ne, az legyen, hogy értánmetlenül sőprögettetnek, hanem azt mondják, hogy élhetőbbé tesszük a sarasmócsaras utakat, és akkor legyen az, hogy a tilakó környezetetekben, akkor megcsináljuk a betonozást, vagy nem tudom valamit kiépítünk, tehát, hogy valami értámes konstruktív munkát. De hogyha a személet formálásba nem fektetünk energiát, akkor nem fog tudni változni, és egyébként meg vannak jó kezdeményezések, voltunk a Kovács Kristi vele, aki a Dányi Tehlepnek volt a vezetőjel, a Joss Mizsimek hívtak benünket, hogy például fut egy EU-s, talán foppos, nem tudom, ilyen jelzésű program, és az a lények, hogy gyakorlatilag ezt történik, hogy ezek a különböző szereplők, egyáltal puszan ott voltak a megbeszélésen, ami tök jó volt. Kassoló programokat csinálnak, mint a bagázs, csak van mőképp téve pénz. És deimben is azt történt, hogy nem konvergencia a régió, ezért nem tudtak forrás lehívni ahhoz, hogy különböző szolgáltatásokat elindítsanak, illetve, még mondanék egy olyan csunyasságot is itt településtől függetlenül, hogy psihológiai konzultációt felajálották az egyik településnek, hogy injen kibisznák ezen foglalkozó alapítvány, és azt mondta a csalátságítő erre, hogy ő köszönik szépen, de hogy így ezt nem annyira szeretnék befogadni. Tehát, hogy ott a vezetői fejekben is azért így vannak komoly problémák, és hogyha nem foglalkozunk velük, és nem mosuk át egy picit az ő agyukat, hogy lássák a komplexitását, meg lássák azt, hogy van szerepük, akkor nem fogunk tudni haladni, illetve a beépített emberek tök fontosak. Mi például ilyen polgárőrvonalon is kezdtünk volna motorogni, hogy a telepírom a férfiakat bevonni, érdekel tétenni, abban hogyott a saját környezetükbe rendlegyen, ugye a bagázsnál mindenhol vannak telepi koordinátorok, vagy munkások, de ez megint egy nehéz kérdés, mert az egyik lánypont az ősi bagázsus konferenciá utájárt, úgyhogy ilyen véletlen egy besés vagy nem, mindegy tekesek kiszáltak, és akkor az egyik környéki, illetve Danny Diller-re rászáltak, és akkor más nap alány férje kapta a telefon, hogy akkor az asszonyodnak mond meg, hogy mostantól nem dolgozhalt a programba, és ez a szegénylány két-hétig nem mert kimenni nagyon az útszára. Elégyít az oltá, őgy ő nyomta föl. Igen, ez gondolták. Ez is nehéz, hogy figyelni kell arra, hogy védjük a telepi, mondjuk úgy, hogy beépített embereinket is, de közben nélkülük ez nem nagyon megy, de ezzel ezárom, hogy barom is sok időt kell a telepi emberekkel eltölten, és akkor lehet látni az őszükségleteiket, hogyha ezt nem tesszük meg, és akárcsak egy kérdőévezés erejére megyünk ki, az is fontos meg kell nekünk, csak az önmagába kevés, mert a nagy mélységeket, meg azt, hogy ők hogy működnek, az nem biztos, hogy látni lehet. Viszont barom is sok idő, meg energi, és nem gondolom egyébként, hogy nagyon könnyű munka lenne, de hogy bizalomépítés nélkül meg tökre nem megy, én is gondoltam, hogy ott leszek, és akkor majd jönnek meg akarnak velem beszélni, és akkor így nem jöttek. Ez történt. Jó volt az a megfogámozásbocsánát, amikor mondhatott, amikor elérja a betonozatutat, elérja a probléma. Ha emlékszünk a hősúcai probléma, és akkor lett probléma, amikor a kiért az egyes villamos meglójába, meg még inkább már a népstadionik, tehát akkor vettük észre azt, amivel 10 évet út mindenki, aki a területen dolgozik. Na most a hősúcai problámára, a kapmás megoldás tanált a ugyanikorban, azért, hogy akkor úgy, hogy van takarítsuk el az egészet, mert ugye akkor biztos megfogoldódni ez a probléma. Kérdezni mindenki, hogy a telefelszámonási programok az ez, ez az irány? Egyébként pécsett jelentűs telep, vagy anti-segregációs kezdeményjezések vannak, és vannak... Vannak sikerek, de vannak elgondolkodtató elemei is. Érdekes módon az anti-segregációs lépések, azzal járnak, hogy maga a teljes telep megszintetés az nem pálya, mert, hogy akkor a területről messziadunk, és hogy sokan valóban ott is szeretnének maradni, viszont a felőítások azok valóban jelentős életminőségia vulászokhoznak. Ugyanakkor, olyan szabályok vannak, hogy köbbelül a nakosságnak a tíz százalékát át kell helyezni más, tehát hogy a telep rehabilitáció onnan telep rehabilitáció, hogy a tíz százaléke elköltöződik onnan, és ideális esetben nem egy központi helyre költöztetik a családokat, hanem kerestnek megfelelő jó ingatlanokat. Ezt pécsen úgy olodották meg, hogy egyébként szintén, hogy mondjam, közel a kockázat hoz dévőd, de valójában még nem szegregáltunkba telepidettek több tucat, több mint 30 családot, és ezzel tulajdonképpen ezek jelentős része problémás volt, és akkor tulajdonképpen az a terület vált szegregáltunk már. Tehát tulajdonképpen az kétségtent, az az hozzá tartozik a valósághoz, hogy az a terület a belvatkozás összpontosítódott, az jelentősebb jobb helyzetbe van, egyébként mi magunk is ott dolgozunk, tudom 10 éve, és jelentősen jagult az életmillőség, csökkent a droghasználat, állintravényás használat, de ugyanakkor meg egy másik területen egy kockázatos területen pedig létrejött egy újabb szegregátum, úgyhogy az egész mindenki tudta, hogy ez lesz. Igen, tehát nyilván az, hogy a többségi társadalom mondjuk ebből, hogy húzta a hasznát, hogy a többmilliárdos belvatkozások, azok, hogy jöttek jó építkezési vállakozásoknak, ez már tényleg az csak a finom habja a történetnek, tehát hogy nyilván megérte ez a telepriabilitáció, és valóban, ezt nem akarom azt mondani, nem volt használ, de hát ebbe a folyamatban lézbe legyött egy új, úgyhogy nem volt teljesen ideálisan. Igen, ez kicsit az a problémabocsát, ami már elhangzott ma is, ez a egyik helyen elnyomjuk, akkor ez kívül egy másik helyenet, ez a lúfi, amit így nyomkodunk, ugyanis hős utca nyilván megy tovább, akkor Pongrác te le, Piharjút, az illatus, hogy a djumbu is, hogy a nehogy szépen bejött a kilenckernek, a belső részében most anna leint túl kifelé. Ákos is akart hozzá szólni, és még te is akartam, mert az ő szépen. Elnézést, csak kicsit így megszólítva érzem magam, már nincs felhatalmazásom. Én koskél vagyok, és abban a teleprogram hátér projektyében dolgozom, ahol azokat a socia is munkásokat készítjük, akik közel 90 településen fognak is településen szóciális munkát végezni jellé typus. Úgyhogy én azt gondolom magamról, sokatokat így ismerem, hogy én a civil szvédelmől jöttem, sokszor dolgoztam az államiban, de ugyanaz az ember vagyok, és ugyanaz a módszertont képvisel nem itt is ott is. Tehát, hogy amit a bagázs csinál az mi, egyébként ezekben a települési programok kapcsán, a szóciális munkások számára rendszeresen bemutatjuk, és próbáljuk minden inkább bevezetni. A máltával együtt dolgozunk, a máltal jellétprogramja elég vaskosa az alpja egésznek. Az igazgyöny programtól kezdve csomó minden próbálunk bevinni, szemledben is a szóciális munkások számára nyilván, ez csepp a tengerben. De ugye ezek az effopok, ezek a kís településiek, amit a Chuck Robertik kutattak, ez a telepátérpulekben kutatták, és ez egy nuladik pont. Azt gondolom, hogy most van egy időszak, a közben három év, ahol elindulnak ezek a projektek, amivel sok minden bele férhetne a volna együtt működés. A városi programok azok a topok, azok is ugye még jó pár évig dűbörögnek egy-két hén. Tehát igazából nekem az a legnagyobb problémám, hogy szerintem. Én még egyszer mondom, hogy amikor civil vagyok, ugyanazt pallom, mint amikor a féligállami rendszerben dolgozom, az van a jó, hogyha lejülnénk és tudnánk egymásról, és erősítenénk egymást, és ugye azok a szakemmire, akik el kapcsolatba kerülünk, vagy bevonunk a programjainkba, mert hogy most már nem beszélünk szocsiais munkásokról, mert olyan fiajt a hiány van, hogy mindenféle képzetséggel víró embert megpről el mozgosítani, aki bevanné mi a finítás, hogy tanuljon és együtt működjön, az most felkész tudnánk úgy készíteni, hogy valóban ott helyi szinten változás legyen. Tehát hogy valamit elindítsunk, mert megint a nuladikra fogunk visszatérni, tehát mert egyszer az megtörtént, volt ilyen csak akkor nem efoknak hívták, hanem támoknak, és újra és újra EU-s forrásokat fogunk felhasználni, úgyhogy hatékony sárga a nulához fog közelítani. Igen, csak azt hiszem hozzá küzni, hogy szerintem akkor kell foglalkozni a szegreg gáltsáknak a helyzeteivel, amikor azok olyan szélsőgés helyzeteket teremtenek, amikor egyszer inkötelezetségünk, például a mobil témeket azért javasoljuk, mert ha valaki sősen drogfüggő, akkor neki is, szerintem alapvető ámpaguei, ugában eláltás okozjuk, én miközben teljesen tudjuk a mobil tém, nem a megoldás, csak az ő kivételes esetükben. Alapvetően a szegregáció folyamataival kell foglalkozni, a kirekeztésnek a folyamataival, amelyek nagyon erősek, csak mondjak egy példát éppen bagró 2016-ban, 24 gyereket minősítettek, ennyire fogban szellemi fogyatékosnak, és irányított a kisegítő iskolába, hány százalékuk volt Roma, Cigány? Pont száz volt, ami egy genetikai nonsense, mondhatnám, hogy eugenetikai nonsense, és súlyos ajasság. Tehát ezt benne van a rendszerben ez a fajta dolog, tehát egyébként teljesen független szakértőknek sikerült minősítenéket, az máskérés, hogy éppen az iskolé gazgatója nekem, mindent tovább időnk a szeregyeleszélyes, így realis. Egymás között házosoknak, ezért van ezt. Persze egyáltal nem lehet igaz, de mindegy, de ezt megalapoz ezt a dologot, amit szeretném mondani ezt, hogy a telepelszámalási program az renkőséger elszaszem, hogy minúszeegyben méltető a telepekteknek a száma, mert például mi is kolcona a számazó tudszágba a két új telepecsikerült létrehozni, tehát egyen többet sikerült létrehozni, jukor völgyben és jukor telepet. Hát, hogy addig, amíg nincsen nagy, nem szociálpolitika, nem társanpolitikai rendszer, aminek része csupán a szociálpolitikai rendszernek a pénzbeli és nem pénzbeli ellátási rendszeréi, a különböző támogatási formáknak az elosztás politika, sok minden mennyire. Addig ez nem nagyon fog való változni, ezért mind a kutatások is pedigedni javaslataink, és teljes egy bangzanak, hogy magát a szegregációt kell megváltoztatni, amelyiknek van. Oktatási szegregációs része van, akatási szegregációs része van, munkerőporidikai szegregációs része van, és van persze egészségű szegregációs rendszer, meg mondjuk emberi jogi vagy, vagy jogállamiságot, kinek mennyi esélye van hozzájutni, különböző. Na, szóval, hogy elképesztő elézetek vannak, és ebben mi az addiktológiai részerő csénk, csak abban az esetben szabad beavadkozunk, amikor tényleg nagyon sős betegségi, vagy problémás drogfogyasztási érzetek vannak, mert különből az a probléma lesz, hogy a döntéshozó ránk fog mutogatni, az addiktológiai ellátokra, hogy ők nem odják meg a problémát, miközben a probléma nem az addiktológiai része, mint hogy erén a esetében sem, de aztán ki tudottabban is csúcsosodni persze, de alapvetlen nem az volt, amikor az addiktológiai részetek vannak, az az iszonyatos jogvesztetségi helyzet, ami benélnek. Csak aztát némék hozzá tennérem, nem senki nem érted félre abba, hogy a mobilitímetnek természetesen valégy jogos útsága, azon emberek irányába, akik azt gondolom, hogy viszont kisebbségeket, vagy kisebbséget képeznek, mint például Helena, aki kivételesen motiváltak, akarnak mózdulni, hogy ez nem jellemző. És ugye sajnos ezek a, meg nem tudom, hogy mondjuk az elképzelés az mi, hogy ez egy vagy két nap, hogy az ilyen terepjárás, vagy úgy, mint a tűcsere buszoknán, hogy várjuk a klienseket, ez nem működik a bagázsprogramoknak, például eleve úgy működik, hogy mennek az önkéntesek, vagy a kindolgozók, és házról házra összeszedik a gyerekeket. Olyan mérvű az elérő munka, és annyira aktív van, hogy menjenek. Tehát hogy ez egy plusz esély azoknak, aki kivételesen motiváltak, de ugye mészségében, mészségében, és okat több, mindenkel szerintem. Mondom, hogy mennyisután visszalt a megígérem. Vajdnem. Szóval... Szóval ugye azért azt kellene mondja, hogy a bagaz ére egy exkluzív luxus helyzetbe van, azáltal, hogy pont 30 év darab kilométerre van Budapestől, amíg is elegtőbe ellátás valamennyire, valamennyire, nagyon messzed az élet. Na de mi van tisza vasvárival, hogy két telepen 4000 cigánylakik, úgy, hogy az első munka egy 60 kilométerre van, de peze a sincsen, az ellátások meg még sokkal távolabb időkben, vagy pont juk bodvaszilasson, vagyikben gyírincs nevezetük kösségben, ahol semmi nul a sincs. Tehát, hogy azért kell mégis csak valami fajta szolgáltatásokat gulítani, ebben nem csak addiktológiai ajokat, mert bezártuk őket, a társan bezártuk őket. Csak tényleg egy mondat, hogy most inkább a dizájnárdról kapcsán kezdett úgy tűni, mint ha a szegregáltamokban, tehát illetve tudjuk, hogy vannak szegregáltamok, ugye, mert a Máté Zsoltia az mondja, hogy ő 96-től dolgozik a engyerekekkel fiatalokkal, akik szegregáltamokban élnek, Zsolti nem volt dizájnárdról, hogy találtál oda, tehát, hogy ez nyilván egy ilyen érdekes, és aztán másrisztről, amikor már van a Szociális Ministerium, úgy gondolt, hogy neki dolga van a szegregáltamokkal, és összehívott egy ilyen kerekasztalt, hogy nem is tudom, mindenki hívjuk ezt, és akkor amikor minden előadó, kivételniekül ezt a kompleksz megoldást javasolta, akkor minden alakamat felhívták a figyelmünket, hogy nagyon örülnek, hogy mi ennyire kompleksz módon probán gondolkod, de őket most csak az addig tulogiai részédekli, tehát, hogy ne lépjünk már itt, mert itt az addig tulogiai... Csak itt csalódást fogunk okozni ez a baj. És mindent csalódást okozni ez a baj. És mindent csalódást tokoztunk a Ministeriumnak, ezért a majd februártól sosem többet nem lettünk összehívni ezzel a problémával, tehát a designer drog az végül is már megínít, mint amikor mondtuk, a rendszerváltás után, amikor megjelentek a klasszikus kávitószerek, ebbszeaktív szerek, akkor annak a fényénél hirtelen ráismertünk, és alkoholval vannak problémái. Most úgy tűnik a designer-a következő trójai faló, ami így beután a szegregátumba, mint hogyha így tényleg vannak szocsálpolyt, egy problémák vagy a rosszágon, ahá, ne hívj és kegyünk, tehát hogy, bocsá. És legalább olyan jó kezeljük, mint az alkohol problémát ezek szerint. Nagyon érdekesem úgy, hogy mi is, ugye úgy kezdik, hogy kidekezted drogfogyasztása végéken ezen evennek a kerekasztalnak, és hát én igazán van nagyon sokat, hogy a drogfogyasztásval elég gyorsan átugortuk ezt a lépcsőt és rögtön a komplexitásáról. Kezdjük ezt. Kérdezem, hogy bárkinek most, mert lassan a mai napnak azért vége van, hogy a bárkinek kérdése van az, nyugodtan tegyel fel. Kérdésem, hogy naív kérdésem van, hogy ezek a mostan ilyen gyerekveles támogattó csók, meg ilyesmi ezeket a te lepiek, megy el tudják felhasználni. Én Topolánsz ki. Szóval, hogy ha jól tudom, a csókhoz ilyen állandó munka is kell egyrészt, az emberekot nem nagyon dolgoznak, legalább is ilyen 8 órában, nem inkább csak a közműnka van. Nem sokan élnek házas társík kapcsolat. Nem tudom, hogy milyen feltételei vannak most a csóknak, de valami ilyesmik vannak. Csak elhez egy félmondat, hogy nem olyan régolvastam való, hogy rendkívül megnőtt a házasodási kedv borsodban. Őrület nem, hogy hirtelen révbeért a család politika, de nem váltasztott semmi, mert úgy, hogy a... Igen, én fiatítani, vagy a két hónapig végeztem antropológiai terepmunkát, egy megyeszékhelyen, egy romassz egregátumban, és Topolánsz kiálkos megyedzésehez fűznék egy gondolatot. Én azt tapasztaltam, a kutatás kiindulópontja, az a kérdés volt, hogy miért nem visszik ezek a szülők, a gyermek szíját elhez a gyermekeket, amikor először találkoztak a gyermek szíját erre, aki egyedüliként dolgozik a megyében, az akkor volt, amikor a telepi gyerekek száz százalékát AD-hd diagnózis a fogyatékosok iskolájába külte. Úgyhogy innentől kezdve a helyi drogambulancián nem nagyon jelentkeznek, pedig tulajdonképpen helyben van, tehát sét a távolságra nincs túl terhelve a helyi drogambulanciát, tehát kérdés az, hogy találkoztatok ezzel az indoklással, amikor a szakemberek szíjáterekel psziológusokkal, amikor valamilyen döntést kellett hozni például védellembe vételés hasonlók, és szintesen ki nem tartotta meg a psziológusititkot, amit korábban megigérte, tehát amikor 14-18 éves először találkoztatok, amikor először találkoztatok, először találkoztatok, először találkoztatok, először találkoztatok, először találkoztatok, először találkoztatok, először találkoztatok, amikor 14-18 évesek lesznek, és adiktológiai problémákkal szeretnének segítségét kérni bárkit, akkor tulajdonképpen nem mennek oda hiszen korából, mert ilyen tapasztalatokat szereztek. Nem tudom ki fog tudni erre válaszolni, mert a robiék végezték ezt a kutatást, és ebbe az, hogy az a kérdés a psziológusok szíjátereknek az alapjattal megkülönbözlető hozzáállása nem volt egy válaszként arra, hogy miért nem fordulnak adiktológiai. Ha jól fogláltam ezt a kérdésedet, ott voltak a haverok. Konkrétan ebben a kutatásban, nem ismerült feltát ilyen tipusó szolgáltatások, tehát hogy nem elérhető amúgy. Igen, tehát hogy nem, tehát hogy mondjam, most nem konkrétan ebből a kutatásban, hogy egyébként azért tehát hogy, akirom az bármilyen egészségügyi szolgáltatra bemenjen, akkor azért nem úgy fognak vele bánni, tehát hogy azért ez a rasszizmus, ez tökrét, azért mindegy tetsz, hogy nagyon, na mindegy szól, hogy ez a psziológus, az itt nagyon-nagyon távari problém. Ez egyetlen mikrofon megtartjuk, és akkor igen, csak nem tudom, mikrofonta lehet megjettem egy kicsit. Én magam is egy telepán dolgozom, gyöngyesen a durandám, és egy kicsit a zébivel is, egy ilyen topos szegregátomoknak szóló, komplekztelápprogramnak egyik fű embere vagyok, meg pályázatírója is, és egy tudatosan készültünk mi erre a programra, sok minden elemet beletettünk, és nagyon hittünk benne, hogy majd tényleg lehetséges így együtt működni akár társzakmákkal, más ágazatokkal, de azért meg kell mondja, hogy ilyen gyakorló szakemberként is, hogy ez a legnehezebb része a munkrenknak, hogy megértesük a mi működésünket, meg a telepi embereknek a szükségleteit, akár az egészségügyel, akár az oktatással, de mondanom se kell, hogy a gyerek júlíti és a csegítő szolgálat is van, ami messze van, gondolkodásban, mindenben működésben, ahhoz képest, amiket mi napi szinten tapasztalunk, meg látunk, meg szükségletként megfogalmazódik bennünk is, és az is nagyon nehéz egy ilyen lépcső fok, vagy ugrás lennel. Sokszor azonosítanak bennünket az ügyfeleinkkel, hogy ebből kell nekünk egy ilyen egyáran gó partneri viszont kiépítani, ugyanakkor meg napi szinten látjuk, mi is, hogy azt, hogy ponteg napi elményem, hogy a psihiáltás simán felírja és odaadja a kezében az embernek a 600 darab frontint egy hónapra, meg a még ezen kívül 200 darabnyi antidepresszást, és akkor utána, hogy jön hozzánk, segítségéről segítsünk kiváltani, hogy tök jól ennél ilyen kicsik körökben, a településen, és mi is ezt próbálgatjuk, meg így ennek az elején vagyunk, hogy lehet megértetni vagy levülni egyáltalán közös azt alhoz. Egy orvossal, vagy egy pedagógussal, akit tényleg lehőézni a gyereket órán, és fogalma nincs róla, hogy így milyen körülmények között meg be egyáltalán az iskolába, és kezdjünk ezzel egy gyerekkel valamit, megagyunk neki önbizalma, meg minden nap biztosuk, és késztesük arra, hogy azzal ettől függeltenül is minden nap tanulja meg a leckéd, ezek ilyen, nem tudom, ilyen emberferörlő napok, de gondolom, hogy mindenki aki itt van most ezeket, így meg tapasztalja. Csak kérdés, hogy hol lehet kezdeni ezeket ezzel együtt működéseket. Tehát tényleg Fantral kell elvárni, vagy hogy Lantral is lehet így bíteni, és mi mindenké holszá. Én csak egy mondatot. Jó, várú fersze. Csak egy mondatot, mint amúgy a 90. kérletben egy kamaszprogramot csinálok, amúgy nem is vagyok szocmunkás, de nem tudom, utalva arra, hogy mindenkit én tanárként. És hogy bíztam benne, hogy az írhez a témai nagyon nem fog előrni, de akkor amikor a filmon mondhat, hogy összekevernek a kliensekkel, azért sok esetben talán az is egy, tehát a szocsiális szakma áltános megbecsültsége az egyszenciális helyzet neki egy olyan javítása, és biztosabb benne, hogy sokat lendíteni előre a helyzeten. Ezt csak erre mondatom. Hogy mondja, amúgy az egy gyöngyosan kevkonferencián beszéltem én is, és ott volt egy háziorvos, akinek volt egy kutatása, aki azt mondta, hogy 157 paciensét megnézte, akik évekót, nezsi? 156? Akik évekót asszednek benzodiazepéneket. És aztán beszélt velük, körbejárt a problémát, és maradt a helyzet. Tehát, hogy tulajdonképpen kiderült, hogy 129-nek nincs szükségérre a gyógyszerre, csak a megszokás, miatt ment. Ezt csak így valahol el kell kezdeni, nem? Tehát aztán egy háziorvos, hogy ő most elkezdi hallap, ugye? Tehát, hogy ez így, hogy is van, mivel hozzá, lehet, hogy kell egy mobiltém, kimegy két socsiens munkás, és aztán, hogy íze ügyünk le a védőnővel, is pöccintés, ami. Próbáltam mondani, hogy a mobiltém az az a jelenlét műfajja. Tehát, hogy sokfajta a módon való jelenlétek, ugyanaz, mint amit a máltapróbál, tehát hogy egyszer jelenleni otthon nincsenek elláltások egyáltalán, vagy olyan a mainstream elláltások egyszer szegregálnak. És itt hadd mondjam azt, hogy egy szegregáló társadamnak, minden a rendszerre szegregálni fog, így mábocsának vettek, az egészségügyi elláltási szegregálni fog meg az iska lejellatás, meg minden egyéb, és én magamról is jól emlékszem, hogy a terápiás intézetben, mikor hirtem volt egy nagy változás és többségbe a cigány származású drogfüggő kerültek, akkor egyszer automatikusan megpróbált úgy selektáni az ember, hogy a jobb társamistátuszókat vette fel, egyszerre, hogy az elláltásba a jobban tudnak beleírezkedni. Mindefajta érveket találtozzá. Dehát hogy éppen az kellene az kellene megtalálni, hogy hogyan lehet ez egy emberi jogi kérdés alapvetően, alap jogi kérdés. Úgy kell szeretni, az egy társadalmat, hogy orsos júlinényének legyen jó, akkor mindenki másnak is jó lesz. Én még mindig kalapos, Miklós vagyok, és még mindig a Józsefvárosban ezt azért mondom, mert lehet, hogy időközben megváltozott a státusztom, csak én nem tudtam egy. Kösan bánnék azzal itt a segregációról van, szó és ugyanakkor az egészségügyi személyzettek kapcsolatban, pont azok a dolgok jöttek elő, amit szeretnének elkerülni azok, akik a segregáció ellendolgoznak, hogy az ő általú képviseltek ne szemvedjenek el. Tény, hogy van előítéletesség a magyar társadalomba, Demetrobit Zsolték és másuk is felmélték például, hogy kine legyen szomszédom, és az, hogy rogos. Utána a cigányok homosekszolálisok alkat, tehát ezt tény, van el előítélet az egészségügyi dolgozók között, biztos van. De, azt is meg kell érte, hogy milyen körülmények között dolgozik, ez a társasák a szabadsaját élményt elmondom, mert hogy ez autentikus, bár tudományosnak nem nevezhető. Engem őt az önkormányzat, őt a management, és ha bejön a cigány beteg, és esetleg orvosként viszonylok hozzá, és nem irom föl azt, amit le a trendelést, akkor én már rasszista vagyok. Előfordula az, hogy hajléktalan beteg nélkül, ha fölmeremtenni azt a kérdést, hogy hagy beszéljek telefonon a hajléktalan beteggel, akkor a sociális munkás mengelének nevez. Egyszer fogtak rám pisztóit, kétszer támadtak meg késsel, a fizikális atrocításokat egyebeket nem is említem, hogy hány szó kellett kihívni a készenléti rendőrséget, megint nem érdekes. Azt akarom mondani, hogy lehet a sír elmeket túpírozni, vagy lehet azt mondani, hogy megpróbálok egyedésetek és én azt gondolom, hogy ha az egészség, ugye rendszernek oddolgozó tagja ilyen olyan, olyan érthetőokból, mert fél, vagy azért, mert szakmailag, a 28 betegen van ki a házi orvosnál, és el kell látnom, emiatt nem vállalja föl, amit szakmailag fölkéne vállalni, akkor a szakmai hiba. A körülményeket is meg kell nézni, és én ezért kérek mindegyit arra, hogy köprögessen kiki a házatáján, mi is megtesszük, nagyon sok probléma van, de azt gondolom, akkor tudunk együtt működni, ha azt nézzük meg mi az, amit tudunk működtetni, és nem azt, hogy mi az, ami nem működik. Nagyon rossz érzés, amikor az embere fegyvert fognak, ebben csak egy mosójgó halott lehetek, és nekem kell megvédeni magamat, és akkor a támadás után kiön a rendőr, és azt kérdezi, mert itt fölmerült, hogy mit csinál a rendőr? Folyt-e vér? Ha mondom, nem. Honnan tudom, hogy meg akar tűtni? Hát honnan, hogy az ők leelindulta az arcon felé, és ezzel a történet le van, zárva én a datai mat fölvették, és én járok a bíróságra, vagy adott esetben a rendőrségre, tehát én azt gondolom, a magyar társadalomban rengeteg az előítélet, a magyar társadalom rendkívül frustrált, és ott tudunk hűtni, aki gyengébb, és ezt történik. Ezt a körbe fog faszást kéne megszakítani, és akkor sokkal jobban működne a rendszer. Köszönöm szépen, kicsit talán hosszú voltam. Én még tudom, annyi valáig ésszíteném ki, de erre illik, hogy mindig azt mondjak, hogy együtt működése kell törekedni, és hogy a modern problémai jelenség megoldása, mivel annyira sok réttül ezek mindig csak együtt működésem megoldhatók, de hogy gondoljuk végig, hogy az együtt működése nem önmagább a partnerség. Hogy a partnerségben benne van az, hogy nem felóru mondják meg, hogy így működj együtt, hanem egyen rangu elképzelisről van szó, és én ezt azért időnként hiányolom, persze egyetértek, hogy mindenki önmagával kezdje el, de hogy ezzel szerintem ez a partneri viszony lehet, hogy az ágaszatok között hiányzik, vagy csak, hogy nem a ragyon még a kalapos úrnak a megjeltsése, vagy a személyes része is, mi a kamaszprogramom elkérjük a sárcoktól a késeket, minkor bejönnek, és csak a végén adjuk vissza, mert azért adjuk vissza, mert ez övé és kéri, és azért adja oda, mert tudja, hogy nálunk ez a szabály, hogy oda kell adni a késeket. Nem tudom, van-e még kérdés esetleg valakinek, valaki részéről, meleg is van hosszú is volt a nap. Hogy ki használ, hogy a Helena és a Zsolt, hogy ti ilyen hosszabb ideje látok rá a segregátú millétre, hogy így a beszámolokból hallattuk én egy ilyen adott gyűjtői kérdést hannak fel, hogy a designer drogok előtt mi volt a helyzet, tehát kicsit, ha így a mértéket tudná tök érzeket, mert ugye azóta halljuk ezt, hogy milyen nagy mérték a designer drog, ként milyen nagy mérték ő a használta azóta, de előtte mi volt, kisebb volt a kevesebb ember használt szereket itt, különthetjük ugye a kábítószer vagy alkól, mint szereket kevesebb ember használt el, vagy csak más szereket használtak. Hogy mi volt a designer drogok előtt ez, amit lehet elmondani a mértékről? Kédolók, az egyik, hogy azért ne fel, pont-pont akkor juthott ez eszembe, amikor igen, szemvedésszer használó, vagy designer drog használó család, és hogy a végén már azon gondolkodunk, hogy hogyan emeljük ki a disfuncionális családban evelkedő gyereket, és akkor mindig gondolkozom, hogy mellé tesszük el, hogy igen, alkól betegszülőkkel együttél család, és hogy mennyire gondolkozunk ezen vagy sem, ez csak ilyen ő magamnak is egy kérdés, egyébként pedig, hát nem látok nagyobb intenszititás, tehát én szerves volt, aztán találkoztam először, ugyanúgy 8, a legfiatabb klienst az 8 éves volt, ugyanúgy egyébként ezeket a problémákat úgy lehetett kezelni, gyermek védelmi problémák is voltak, szotnia is problémáket, össztetett probléma volt, én szerváltást látok, illetve még egy dolog, hogy néhány településen én azt látom, hogy tájkép csata után, tehát hogy valószínűleg vannak olyan helyek, ahol éppen fölfut az intravényás használat, vagy éppen a droghasználat erősödik, de konkrétan találkozok olyan településekkel, ahol maradnak azok a fiatal felnőttek, akik olyan süljos mentális állapot bak egy organikus, maradandó organikus érkezéskel, munkaképtelenségkel, amit tulajdonképpen egy örök életre szól. Tehát nekem ami ebben a témában egy kicsit megtelhelő, hogy úgy látom, hogy nem időben, nem jól cselekettünk és hogy ennek nyomam aradt. Még a helinált adj kereszemek, hogy akkor ilyen keretheszer kezett ként, hogy akkor nállatok a telepen a dizájner drog az jelentős változást hozott. Hát negatív értelemben hozott változást. Most menem. Szóval negatív értelemben hozott változást a telepere. Hát én emlékszem kb ilyen 15-20 évvel, az előtt leginkább az alkohol volt jelen a telepen, és hát maximum még gyógyszer, de azt így nem voltak tudatába, hogy az vőgőséget okoz, csak szették. És később ilyekben, amikor a drog bejött a telepere, akkor ilyen ekstázi meg meg szpid volt. És mióta a dizájnerek bent vannak, azóta az van, hogy akik alkoholt ittak, meg akik gyógyszeresztek, meg akik más függőséget függőségben voltak, azok mindenki áttérte a dizájnerekre olcsóbbis, meg, nem tudom, nagyon-nagyon elterjett és már azt tapasztalom, hogy az a férfiak, az idősek, a fiatalok, a kicsik, a nagyok, minden ember már benne van szinte a telepen. Úgyhogy, igen, eléggé romból. Talán ez egy nagyon szép végszó a mai napra. János, nem tudom, hogy gondolod, hogy bezárni a nagyon jó végszó találtunk. Akkor köszönjünk szépen a kerekasztal. Mi előtt még bezárjuk egy Pinnat-Kati mondt két rendezvényt, aztán bezárjuk. Mondtam a Jánosnak, hogy mondja, hogy a két rendezvény az, amire számíthatunk az év folyamán. Egy felől lesz még olyan civilforum május hónap magasságában, ami a civiltársadalom, a civil szervezetek hogyan tudják érvényesíteni a befolyásukat, a hazai, vagy a nemzetközi drogpolitikai folyamatokra. Ebben a tárgy körben tervezünk egy rendezvényt vélhetőleg május második felében. És a következő rendezény, amire szeretném fölhívni a figyelmeteket, az pedig a Magyaradiktológiai Társaság sorunkövetkező konferenciáj, ami november utolsó hétvégélyén kerül megrendezésre siófokon ezzel kapcsolatban. Mi van? Hát reméljük, igen. És hát ezzel kapcsolatban pedig az értesítések majd valamikor még a hát valamikor a nyári hónapok során vagy még esetleg egy figyelmeztetés képpen, hogy hagyjátok ezeket a dátumakat szabadon a naptárotokban ez még majd valamikor június elején ki fog menni. Június november utolsó hétvégélyen. Már a december az első. De ott átcsúszott. Nem. Nem, nekem van igazan, mert akkorra terveztük, csak az foglalt volt, és azért láttattuk katiadik meg, mondja. Így szépen gyitoltatok. Bármi komment, kérdés, ami valakiben benne maradt és azt mondja. Igen. Bármi kérdés akkor egyrésze ez rendben van. Igen, tehát akkor, ami 28, 29, 30 a matt, tehát ott a december első az akkor vasárnap, az már nem tartozik bele. És hogy kaptatok íméletülünk kérdőívet is, ami egyen elégedetségi kérdői szeretnénk, hogyha ezeket most haza menvén mindjárt átgondolva, hogy hogy ér ezteket magatokat, hogy volt egyáltalán, hogy kaptatok információ lehetőség a közös gondolkodásra. És környezet barátok és tudatosak vagyunk, aki nem szeretné, hogy otthon még álljon ilyen kupacokba a szolgáltassa és nagyon köszönjük, hogy így voltatok továbbis szép napot. Sziasztok!