 Dagens forlistning drejer sig om funktionelle ledelser. Vi kender det altså. Vi er lidt rundt i hovedet. Det kører rumler i maven. Vi er rundt i ryggen, og der er jo flere andre symptomer. Kroppen larmer stort set. Vi tænker, hvad kunne det være galt? Hvad fejler jeg? Måske går man op til lene, fordi man er nervøs over hvilke fejler. Og lene prøver at undersøge dig, at der ikke er noget galt i maven. Der er ikke nogen problemer i hjertet eller andre steder i kroppen. Og siger, at der ikke er noget rundt i bekymringen. Det er fejler ikke noget lemligt. Du kan have et funktionelle ledelse. Det kan også være, at det går over med det samme. Og så kalder vi det ikke. Det skal være en vis omfang for at vi begynder at kalde det. Funktionelle tilstande. Det vi vil tale om i dag er dels for hype. Det er funktionelle ledelser. Vi vil prøve at kigge på, hvad der er nogle symptomer, man har. Hvordan senere er ved funktionelle ledelser. Og vi vil også komme lille smule ind på omkring behandling. Til sidst i forlistningen. Hvis man kan undersøge befolkninger. Og spørgte dem om, de har haft senere fra kroppen eller symptomen i den sidste 14 dage. Er der en dansk grundhedsølse her, som viser, at det er faktisk over 80 procent af kvinderne, der siger, de har haft et af de somtome ind fra de sidste 14 dage. Men det er lidt færre. Det er omkring 45 procent, der har haft de somtomerne. Hvis man mere yder med at spørge patienterne, eller personerne om, om de har haft det i svær grad. Det vil sige, at det er medførtige at være sygemelt på grund af det. Men at cykle på grund af det. Eller på en anden måde, har haft senere de somtomer. Så kan se her, at det er faktisk omkring næsten 50 procent, næsten halvdelen af kvinderne, der siger, det har været svært. Sinierne grad omkring 30-40 procent af mændene siger, det har været svært sinierne grad. Betyder det så, at så mange, at 40 procent af befolkningen er syge eller 50 procent af mændene er syge? Nej, det er vel ikke nogen, der mener. Men man må sige, at det er at have fy syge somtomer. Det er et normalt fenomen. Måske skulle vi kalde, at man opfatter de kroppelige signaler. Men at heltidens signalere kroppen til, hvordan det har været. Det her er en amerikansk grundetssøgelse. Hvor mændsportepersenter, der henvendt sig på et medicinsk ambulaturium. I USA er det så, at man kommer direkte ind fra gaden. Man behøver ikke have en henvigning for sin læge for at komme på et ambulaturium. Mændsporter forelger de sportepersenter. Hvad er det væsentlige symptom, der får dig til at komme her i dag? Hvad er det symptom, der sænnerer dig mest? Og det, jeg ser her, det var, at smerte i brystet, det var omkring 10 procent af persenterne, der klade overhaft smerte i brystet. Og de sagde, det var det væsentlige symptom. Det var udmattelse eller svært trættighed, omkring 8 procent. Svimmelighed, omkring 6 procent. Hovedpine, vand i korben, røgsmærter, kårdåndighed, søgenforstyrket med videre. Det var sådan de anvendige symptomer. Så gik forrige gruppen et skridt videre. De fuldte persenten over en togøj periode, for at se, hvilken genose kommer ud af det her. Hvad fejler de her mennesker? Hvad er årsagen til de her symptom? Og til deres overraskelse var det meget sjældne, men heller til, at fændt en anden årsage til de symptom, som de har brændet at komme med. Det er det, jeg ser med gråt her. Det er i højst omkring 10-15 procent af tilfældende, hvor man fændt en forklaring på det symptom, som persent og brændet kom med og klade over. Sagt med andre ordet, det er faktisk mere rent, end at det er undtalsen, at man ikke fænder en anden veldefinert organisk lide som forklaring på et føg symptom. Hvis jeg meget kort skal fortælle, at vi beskifter os med inden for det funksnælde område, så er det alt det røde her. Hvad fejler de her mennesker? Er det sygdom, er det ikke sygdom? Hvor går grænsen mellem, når det er sygdom og når det ikke er sygdom? Hvordan skal vi behandle det? Hvordan skal vi forstå det? Det er kort sagt, det vi beskifter os med her. Funksnælde lide eller funksnælde symptomer er sådan noget, vi har som en normal del af vores liv. Vi har al samme signaler fra vores krop, hvordan kropen fungerer og hvordan vi har det i kropen. I et modsat endaspektort har vi nogle meget, meget svært syge. Det er faktisk nogle af de mest syge, vi har i hele vores sundhedsfæsten. Det ligger indenfor det funksnælde aspektoren. Hygbien af kronisk eller svært funksnælde lide er omkring 6% af befolkningen. Det vil sige, det er lige så hyggeligt som for eksempel depressioner, det er lige så hyggeligt som sukkersyge. Man kan tale om, at det er en folkesygdom, vi står over for her. Sygdom er cirka 4 gange så hyggeligt hos kvinder som det er hos mænd. Den rammer aldersgrupper, den har en tæt bollet til at vende den tunge socialt indenved af. Det vil sige, at de, der ligger, har det mere belastet sociale vildtkår af hygbien af syge, end dem i de øverste klasser. Men alle grupper kan beromt af den her sygdom. Jeg har nu prøvet at tage en syg historie for at illustrere, hvad funksnælde lide sig er for noget. Det drejer som låne, hun er kun 26 år gammel. Hun begynder at besyge i gymnasiet, hun er meget svært ved at klare de sidste år i gymnasiet. Det er kun med nød og næppe, hun lykkes at blive færdige med gymnasiet. Hun tænkte, at det er for at have et sabbersår og få lidt styr på mit liv, og prøve at se, om jeg kan komme ud af det her igen. Hun fik job i et kursuscenter og arbejde der, og hun er meget glad for det her arbejde. De var også glad for hende. Problemet er blot, at nogen dage var hun sådan fuldstændig til rotteren, og kunne ikke en ting klare. Så det vil sige, at hun er mange syge dage, og andre dage gik det som nevnt fint med hende. Det resulcerede så, da sidste år de blev nødt til at fyre hende, fordi hun kunne ikke opfylde, og de kunne ikke regne med, at hun kom på arbejdet. Men sygtet efter vil kommune forskellige former for rehabilitering, og aktivering for at prøve at se for hende i gang igen. Det var ikke noget, at det lykkes. Hun har forsøgt mange typer behandlinger. Hun har været hos keoprakterer. Hun har været på mange forskellige typer afdelninger og forskellige lærer. Hun har så godt gået til psykologisk behandling, uden at nu er det hjælpende. Hvis vi ser på hende symptomer, så har hun mange forskellige klæder, og det her er kun et lille udblok af de mange senere, hun har. Vi ser, at hun har nogen, det vi kalder allmentsymptomer. Det betyder, at det er nogle symptomer, vi kan se ved mange forskellige tilstande, både medicinske og psykologiske sygedomme. Det er så noget som svimlighed, en bold som træthed. Det er noget med en generelt utibassighed, hovedpine og konsolation besvær med videre. Så har hun symptomer fra marotamkanalen. Det er sådan noget som kvalm, en gang med en opkastninger. Det kan være voldsom af mærokramper. Det kan være oppustighed, hvor mæroken kører og rumler hele tiden. Hun har nogle symptomer fra muskler og askelettet. Det er for eksempel smerter i ledene. Det er muskelsmærter. Det smerter, da de flytter sig rundt forskellige steder i kroppen, så det er forskelligt delteberamt. Det smerter i linden og ned i benet med videre. Indenlig har hun også symptomer fra hjerte og lunget. Det er noget med, at pludselig har fornemmelse, at hun ikke kan få luft. Pludselig hele under efterværet. Det kan være hjertebanken. Hjerte, det galloperer pludselig af sted, uden hun nede kan forstå hvorfor. Der kommer en tryk i brystet med videre. Hun har været til undersøgelse på mange forskellige steder på universitetssultatene rundt i Danmark. Jeg tror, det er tre forskellige universitetssultatene. Hun har været undersøgt meget grundligt på, men ikke kunne få en normal forklaring inden for de tilstander, man arbejder med på somatiske afdelinger. Det vil sige på medicinske koholisk afdelinger, med videre, hvor hun har været indangt. Hvis vi prøver at kigge på, hvilke diagnost hun har fået, hun har været på netinfektionsmæssigensk afdeling, og der har hun fået diagnosen kronisk 30 syndrom. Så har hun også været på en maotam afdeling, og der har hun fået diagnosen irriteret tyktam. Hun har været på en så-kald kronisologisk afdeling, det vil sige en gig-afdeling, og der har hun fået diagnosen fibromyrgiet. Så har hun endelig været på en karlologisk afdeling, det vil sige en hjert-afdeling, og der har hun fået en diagnosen ikke hjertretateret brødstmærtere. Så det, I kan se her, er, at hun har fået mange forskellige diagnoser, afhæng af, hvilken afdeling hun har kommet på, og der har kun taget nogen af den med, hun har faktisk fået endnu flere diagnoser, end I kan se her. Og et af de store vinskabelige spørgsmål, eller de spørgsmål, vi har været meget med, det er selvfølgelig, at hun har så fire forskellige sygdomme, eller endnu flere sygdomme, eller det er blot, fordi de forskellige afdelinger, de fokuserer på de som tommer, der er interessant for deres afdeling. Hvis man kommer på en karlologisk afdeling, så er det hjertet af interesse og læner, de interesser os ikke ret meget for de andre som tommer, og det har vi så prøvet at lave nogle forskning af. Og den nye forskning, det er tyder på, at hun har ikke mange forskellige sygdomme, det er det samme, det har blot forskellige ansikter, det er forskellige udtrykksformer. Så i dag, da må vi sige, at vi har en ny diagnose, man har forslået, og jeg skal understrege det her, det er en forskningsdiagnose, den er ikke endelig anerkendt i Dom V.O., men vi har valgt at kalde det bollet distress syndrome, eller kropslig stress tilstand, kan man oversette de aktie til dansk det her. Og den er så karliseret, at vi har en type, hvor man har som tommer fra mange forskellige steder i kroppen, at for mange organesystemer, disden vi så låne før, har for mange forskellige steder i kroppen, så har vi nogle, vi kalder en logant type, som overvejer som tommer fra, for eksempel, ja, lungen, eller de overvejende som tommer fra maven, eller overvejende fra musler og overlede. Så alle de her forskellige diagnoser, som man har på de forskellige typer, medicinske afdæne og keruesk afdæne, det forslår vi med samlet til en fælles diagnose, hvor man blot har forskellige udtryk for de forskellige diagnoser. Hvad er så oversagent til fungtsnyldtidstande? Hvordan skal vi forstå det her? Mange som også låne fik at vide, at du farlægt noget i mange gange om mødlerne. Hvordan skal vi forstå det her? Her har vi prøvet at sige lov med oorsætning. Vi har noget, der ligger før, at man bliver syg, altså noget, der er oorsaget til, men foran sygdom, og så er der et eller andet omkring, hvorfor er der sådan nogen, der bliver ved med at være syg, og ikke bliver rask igen. Det er forskellige oorsætsfaktorer, der kommer ind på forskellige tidspunkter i sygdom forløbet. Hvis vi kigger på den sårbarhed, så kan vi være en biologisk medført sårbarhed, altså i noget, vi har i generne. Vi ved med de her sygdom, at de ophåbnes i nogle familier, altså hvis mor eller far har haft det, det størrelse, at man også får selvfølgelig sygdom. Men det kan også være en psykologisk eller social auge. Man har lært mange ting i familien, hvordan man håndterer tingene. Man kan være et udsat for belastninger og andre ting under ens opvækst, og på den måde er den blevet mere belastet med tingene. Hvis vi prøver at kigge ned på den biologiske overstat forklaring her, har jeg prøvet at lave en tegning af, hvordan vi kan forstå det. I så før de somtomer, som Lone præsenterede, det er jo noget med fra hjertelunge, og det kalder vi så hjertelunge avrauslet. Avrauslet, den her sammenhæng, det betyder en form for alarm til stand. I kender det alle sammen. Hvis de står og bliver nervøe for et eller andet iskald, så kan hverden begynde at rumle eller hjertet begynde at brænke, og det kan begynde at trække hver et hurtigt. Så der kommer en anden reaktion fra kroppen igennem det såkaldte outnum nervsystem. Det er den del af nervsystem, som vi ikke har selv har kontroll over, som bliver aktiveret. Og de her hjertelunge-symptomer, som i så før hos Lone, det er noget, man kan fortlare ud for sådan en outnum avrauslet. Det er sammen også med varotamkanalen. Det er blot en anden form for avrauslet, der kommer her, men stadigvæk også noget, der kommer igennem nervsystemet. Og så har vi endelig musselskalett-symptomerne avrauslet. Det tror jeg også alle, som vi kender. Hvis det kommer kørende i bilen i dag, så pludselig lever der en hund eller en kæt ude foran bilen, og hvad det første gør, er, at vi spænder i alle muslerne. Vi går lige sådan i alarmberedskab. Hvis du med en fortsættelse af den her reaktion bliver mere langvarig, så kan man forestille, hvor undt man får i muslerne, og måske i ovenkøbet skader kan man få i det her. Det er så, man kan forstå en avrauslet tilstand. Så den model, vi forslår her, det er, at man er usad for nogle belastninger, der kommer den her kropelige reaktion. Og det er igennem det afnorme nervsystem, og igennem stressomonerne, som også kan være hverdige. Hvordan det helt præcis hænger sammen, og ved vi ikke i dag, men det er den her model, vi arbejder med nu. Det er ud over, så ved vi, at meget af forskningen tyder på, at der er en generelt overfølsomhed, eller øget følsomhed overfor alt ved at foregå i kroppen. På en eller anden måde har man fået meget problematisk sang, for at skru for meget op for lungkontrollen, fordi ting der sker ned i kroppen. Hvad det helt præcis er, det foregår, det ved vi ikke, men det er en af de ting, vi arbejder meget med i forskningen. Så man siger, der er sådan to modeller, der er en her, som giver symptomer, og den anden, hvor man siger, det er en øget følsomhed over, fordi normalt i senater, man har i kroppen, og de er selvfølgelig bl.a. sammen på forskellige måde, de her ting. Det kunne jo godt tænke os på at underse lidt mere i nogle forskningsutstater, kan vi se de her ting, fordi det er jo klart, at det er noget af det foregår i nærhussystemen, og det er med også noget af det foregår i hjernen. Nu er det meget kompensert, at man oplever symptomer på i hjernen, at den måde vi håndterer, og med et fint ord validerer symptomer op i hjernen. Her er der et skits af de forskellige områder i hjernen, der er involveret i, for eksempel, smerte oplevelsen. Det er både nogle af dem, der er involveret i de mere fødelsesmæssige dele, nogle af de mere tankemæssige, og nogle af de rent den måde, vi registrerer symptomerne på. I galeriet ser jeg her, når der er så mange centrer, der er involveret i det, er der mange muligheder for, at det kan gå galt i et landsted. Det er en problem med forbindelsen mellem de egentlige centrer. Så det er meget kompensert, og det er meget ved, at vi ikke ved om det her i nu. Vi prøver så at se det her i virkeligheden. Vi kunne lave et forsøg, hvor vi kunne se det om, hvad der var galt hos patienterne. Vi tog så 16 patienter, med mange forskellige symptomer, fra alle steder i kroppen, så sammenligende med en gruppe normalt patienter. Vi besluttede det for at prøve at ondersøge den her gruppe patienter. Det første vi gjorde, var der smertetersel. Vi havde en forvinding om patienterne, med mange forskellige symptomer, at de ville have en lav smertetersel end normalt. Til hvor stor overraskelse vist det sig modsat, at de havde en højere smertetersel end normalt. Til gengene, når de første hadesmærderne, så gik det kortere tid før smærderne var udeholdelige, så de havde mindre, det vi kan have smertet vindut, bare mindre hos patienterne, end hos de normale kontroller. Det næste spændende var at kunne man også se det her i hjernen, så vi lavede det, vi kalder en pædskandning, hvor metode til at gå ind og kigge på aktiviteten i forskellige områder i hjernen. Der prøvede vi så at gå ind og kigge, om vi kunne genfinde de områder i sov på tegningen før, i forskellige centrer i hjernen, som var aktive. Vi tog 16 patienter, med mange symptomer for forskellige steder fra i kroppen, og 16 kontrollpersoner, som var helt normal. Her kan se, hvordan hjernen er snittet på forskellige niveauer op i hjernen, og man kan se aktiviteten. Det her er frem af, og det her er bagud på hjernen. Vi kan se, at der er nogle områder, der lyser op for forskellige steder i hjernen, og det svager til de centrer, i sov på skitsen før. Vi kan også se, at det er stor set de samme centrer, der lyser op både hos patienterne og hos kontrollerne. Til gengæld kan man se, at der er mindre aktivitet hos patienterne end hos kontrollerne. Der er meget mere farve på hos de normale, end der hos patienterne. Vi kan helt klart se, at der er nogle forskels på den måde, patienterne oplever, og smærer dig stigende lige på, sammenlig med normale. Hvad det helt præcis er, det foregår, det ved vi stadigvæk ikke noget om. Det er, at vi stadigvæk behov for, at få mere vidende om igennem forskningen. Hvis vi kigger videre på, så er der ofte nogle faktorer, der er været udenbart året til, at sygdomen bliver udløst. Det kan være, at man har fået en fysisk sygdom, det kan være, at man har fået en feksionssygdom, som har givet et dybt meget trættighed, men en eller anden mærkelig grund, så forsvinder trættigheden ikke igen, hos de fleste vil den forsvinde igen. Det kan være med at udsat for et fysisk, eller psykisk trauma, vi kender fra en så kallet weblast lesion, altså ved et trafikuheld, hvor man får en forståning af nakken, nakken bliver billede frem og tilbage nakken, hos nogen holder det ved, at de kommer sig ikke, langt langt det fleste besender, de kommer sig løbt af højsten månes tid eller to, men hos nogen bliver det ved med at være plaget af det, og de bliver mere med at plaget af det. Vi ved ikke præcis hvordan det er overstand til det her, men det kan man se som en eller anden måde, noget af det udløser den her funktionale tilstand. Det kan også være stress og belastning, og desværre må vi sige, at vi også, i sundhedssystemen kan være medvirkende og måsæt til, at vi nu engang udløser en funktionale tilstand. Det kan være, at man har lavet et eller andet tilfældt i fond, for simpelthen, at man har fundet noget slidgigt i det ledende på den røng billede, og klarer besendt, at de har slidgigt, og så pludselig begynder man at mærke de her ting i kroppen, og man begynder at blive mere og mere nervøs for, om det var det, der kunne dreje sig om. Når man først er blevet en syg, er der også nogle ting, der er med til, at man bliver vedholdet, at man bliver ved med at have sygdommen. Det er meget også de vores egne antages om, hvad der er galt, vores antages omkring sygdom. Et godt eksempel på det her, er, at i gamle dag, når man fik en blodproppet hjertet, så troede man, at man skulle skåne hjertet enormt meget. Man skulle virkelig passe på at ikke overanstrege hjertet. Det var siden, at besendte de på et lagtigt seng, op til en måned, for at skulle skåne hjertet og måske ikke komme ud af sengen. I dag ved vi, at det er utroligt, at uansækningen er faktisk farligt, og lægser i sengen så lang tid. Man havde nogle ansatte på de sidste punkt, som gjorde, at folk faktisk fik det dårligere, i stedet forbedre. I dag ved man, at man skal ud og træne på et tidligst sidste punkt. Det samme er også tilfældet omkring de fungerede tilstande. Man kan have nogle fordelinger om, at når der er rundt, så gælder det om at holde det meget i ro, og passe virkelig på, men det er ikke overanstreget, men som læge, så ved vi, at det er meget meget væst. Man holder tingene i gang, alt for om blot flere, endnu flere skader. Det kan også være noget med en øget fødselighed hjern. Vi har taget lidt om det før, at man kan sige, at man træner nogle områder i hjernen, som oplever smerter, og på den måde vokser de op, og bliver mere følsomme de områder i hjernen. Og det er selvfølgelig uansiktsmæssigt. Endnu må vi genstige, at sundhedssystemen kan være skurken, i at man vedholder sygtommen. For simpelthen, nu hører det Lone før, hun har været på mange forskellige afdelinger. Og det er selvfølgelig meget langt forløb, hun kom ud for, hvor hun går igennem en undersøgelse efter den anden, og man prøver en behandling efter den anden. Og det betyder, at det er et mange år et forløb for dem helt til at begynde at tage stilling til, og man kunne gøre noget andet, og man kunne behandlinge på en mere effektiv brudde. Så på den måde har sundhedssystemet været med til, og bebeholde hendes sygtom. Måske ikke at give hendes sygtom, men at hente rengere op i raske igen. Endelig, vi lader til sidst tag, at der også er nogle samfundsmæssige ting, der er med i det her. Det er en annonce fra en fortsæt annonce, fra årstifttidende, hvor man reklamer med, at man hos statningsadvokaternere hjælper patienter, der vil udsætte for at piske smel. Og det kan selvfølgelig også være med til at bebeholde. Vi har et græld eksemp fra vores egen afdeling, hvor vi har en patient i behandling, og hun fik så besked fra sin egen advokat, at hun kan nødt til at holde op med at gå i behandling, og så også, fordi hun har skeret at blive raskt. Og det er selvfølgelig noget, der kan være med til, at henter man at blive raskt, hvis der er sådan nogle ting der er ispillet. Det var alt, hvad jeg havde set i dag, og hvis de har behov for at høre mere om det, eller gerne vil lære mere om det, kan jeg henvise til vores hjemmeside, www.fonsdalids.dk. Tak skal I have.