 Og indbyggerne i Smiljsby kender selvfølgelig også det fine, røge eller sommerhus et nordlige del af skoven, Marcelisborg Slot. Små tusind af byens unge går til daglig på Marcelisborg Gymnasium og er måske cyklet dig til via Marcelis Boulevard, hvor man i øvert kan få en Marcelis Pizza. Men hvem i elverden af denne Marcelis, der har lagt navn til det hele? Svaret bringer os tilbage til 1650s Holland, hvor en stenrig familie af købmænd og våbenhandler blev stærkt involveret i Danmarks mange krige mot Sverige. I vinteren 1659 kulminerede den anden krige med den svensket kong Carl Gustav, og han havde ikke været der, men han havde været der. I vinteren 1659 kulminerede den anden krige med den svensket kong Carl Gustav med stormen på København. Vålen omkring København modstod i de svenske soldaters angreb. Danskerne vanslade med tabte krigen. Ved fredshavstutningen i maj 1660 var landet ødelagt og dybt forgældet efter i overvisa af våbenleveranser, krediter og lån til svensket krigen fra blandt andens store ynglandske handelshus. Den danske krugens største krediter hed Marcelis, Gabriel Marcelis, og Marcelislægten kom de følge over til at spille en stor rolle ikke mindst i området omkring Aarhus. Der skete nemlig det, at kongen fredag den 3. blev nødt til at holde brandhus af krugens besidelser for at dække statens enorme geld. Og da Marcelislægten var gået hen og blevet den danske stat største krediter, betyder det, at Gabriel Marcelis og han sønner andre slægninge i løbet af nogle år blev de største jordbesidere i Danmark. Marcelis familiens betydning er allermest tydelig i Aarhus, hvor den i løbet af en overrejge kom til at ejere fem store herregårde syd og vest for byen. Konstantinsborg her og bag mig er i dag privæet hjem for ejeren af bestsætter-konsøn Anders Holk på Aarhusen. Men herregården er opbrindelig opkaldt efter Gabriel Marcelis' yngste søn Konstantin. Midt under sin adelig dansesrejse til Vineti i 1667 blev man pludselig kaldt hjem til Danmark for at indtage rollen som baron og adelig godsejre. Udover herregården her eget han også en anden herregård tættere på Aarhus, den fik navnet Marcelisborg. Konstantins ældrebror, Wilhelm Marcelis Gyllenkrone, var også blevet redet ud af sin italienske dansesrejse og sendt til Aarhus. Også han fik tid til labaron og ansvar for tre herregårde syd for byen, da nu blev navn givet Mosgård, Wilhelmsborg og Østergård. Der samlet jordbesidelser var efter nuværende forhold enorme. Konstantin Marcelis bosatser på Konstantinsborg, der havde alle jorden omkring Aarhuslev-Ængsø. Det vil sige landsbygderne Koldt, Oremslev, Haarlev og Brabrand. Men han havde også Marcelisborg tætter ind ved Aarhus, som havde endnu mere jord og så meget landsbygderne, der lå i et tæt bælte omkring Aarhus. Det er landsbygderne, som vi i dag kender som forsteder fra Vigby og Holme i Syd, til Hasle, Skageby, Vejlby og Lisbjerg i Nord. Den ældste borger Wilhelm bosatser på Wilhelmsborg, og med jorden fra Herregårdene Mosgård og Østergård, eget baron Wilhelm Marcelis Gyllenkronen i et gigantisk område med jord, festergård og skove fra Trambjerg i Nord, tiset i vest, til Tudstrub og Maling i Syde. De to hollandske brøder og baroner, som således i løbet af 1670'erne og 80'erne, blev den nye, adels vigtigste repräsentanter i Aarhus og Omein. Vi står her foran Marcelis Monumentet i Aarhus Domkirke, som Sofia Lisbæt Carisius i meppen. I 1702 fik indrettet som gravmonument for sig selv, og sin to ægte mand, Konstantin Marcelis, til højre, og aron Peter Rødsten, til venstre. Marcelis Kapelle er det største af sin slags i Danmark. Det er bare rok for fuld udblasning, og man kan se det som de nye ris, trang til at omgive sig med pomp og prakt. Mænden er gengivet i romersk imperatordragt, og på sidderne har vi de romerske gudinder for vistom og klogskab. Vi har Marcelis Længdens Wobenskjold, og begge mænden har ryd af hjælpen ved fødderne, der skal vise, at de er ægte adeliger. Uanset Wobenskjold og adels titler, så indhenter døden os alle, og i både Konstantin og Wilhelms tilfælde løb manden med leen hurtigt. Men i modsætning til sin bror efterløb Wilhelms'aarvinger, der fortsætter som baronerne gødlen krone gennem hele 1700-tallet. Det var et herrskabsliv af den helt overdøde slags, hvor baronerne i kraft af deres privileger og kontakter til kongen stod højt hævet over både bønderne og borgerne ind i Orhus. Marcelis Længdens historie kunne dominere med Christian Frederik Gylnkrone, da efter en karriere som diplomat i Europa, vende hjem til Danmark med opløstningstidens tanker og planer. I har faktisk havde han værligerede med selveste strunse, hvis indflydelse på Kristine 7. som bekendt kostede ham hovedet. Gylnkrone da mod fik snudet sig ud af den historie og koncentrerede sig resten af livet om at gøre Måsgaard til et mønster eksempel på den opløste Gudsajar. Gennem 20 år var Måsgaard hans laboratorium for at reformere Gudsdriften. Længefør de store landbrædformer, der blandt anden afskaffede stavnsbåndet begyndte Gylnkrone selv at give sine festerbønder bedre vildkår. Han får så, at når bønderne fik en større del af udbyttet til sig selv, ville de blive mere produktive og kunne på længere sikt give en større leje til Gudsajar. Det var ganske fremsynligt. Christian Frederik Gylnkrone lavede også en fuldstændig ny indretning af Gudses egne marker, så man kan følge på den opmåling af hele Gudses, som han foreto i 1743. Han eksperimenterede blandt andet med nye afgrøder og udplanning af 30-årte i Skåne. Oplysningstidens idéer skulle naturligvis modsvars af en arkitektur, der vi startede med over med på noderne. Juvelen i Kronen var den nye hovedbygning. Den blev selvfølgelig bygget i den mest moderne europæiske arkitektur for tiden, hvor man gik væk fra den triflørede model, men til gengæld fik de her budet og lavet sidefløje. Fra altanen på tagetagen var der morgensol og udsigt over parken. Parken var selvfølgelig indrettet efter den allernyste europæiske måde. Den anden med en såkaldt engelsk romantisk havet, den første af sin slags i Jylland. Jo, Christian Frederik Gyllenkronen var med på noderne hele vejen rundt. Gyllenkronen havde altså opnået at vise frem som reformater og oplyst Gudssejer. Men det havde været dyrt. Selvom det var opgangstider fra Danmark, hvor Gudserne Moskår og Vildhedsborg dybt foregældede, der sønden overtog driften. Og det gik fra slæbt til værre, da de økonomiske kriser væltede nedover Danmark efter nederlaget i Napoleons krine. Frederik Gyllenkronen måtte give fortaps og sælge Moskår på trangsektion i 1822. Endnu en herregårg gik ud af slægtensejre. Gyllenkronens slægten måtte rykke tilbage til Vildhedsborg sydvest for Moskår. Her fik man opført en ny hovedbygning, der unæggeligt var noget mere beskeden. I dag er Vildhedsborg eget af Aarhus Kommune, der udlager de fredede bygninger og dialer til det Nationale Hestesportcenter. Og sådan er det faktisk gået de fleste af Marselis herregårdene. Først var det Marselisborg, der blev opkøbt af Aarhus Kommune allerede i 1896. Selve herregården blev røvet ned, men markjordene blev brugt til udbygning af Frederik Speer og til det rækreative område, vi nu kalder Kongelunden, med varna, friheden, staten, travbanen, cykelbanen. Jeg er så garn soloisk herregåd, kan de elste år se ender at huske. En større område blev givet til Kongelfamilien, der her opførte Marselisborg som deres sommerbolig. Længere mod sydkommeturen til Moskår i 1960, der blev omdannet til museum og universitet for fagende archeologi og antropologi. Gødse skover og køster blev ikke udstykket i små parceller til villa-kvarterer, men tværdemod oprettholdt samlet i den oprindelige herregos helhed. Og i dag kan vi konstatere, at had det ikke været for den hollandske Marselislægt, så ville skoven og land omkring Aarhus utydel som havde set anderledes ude. I Aarhus jærerne havde måske slet ikke haft deres store elskede skoven Sødforbyen.