 Med lov skal land bygges. En vil det hver man ørregøs af sit eget, og lavede man nye derjavenad. Med lov skal land bygges. Men vil den være nøjes med sit eget og lave andre nye samarbejde, der behøvede man ikke nogen lov. Men ingen lov er lige så god at følge som sandheden. Men hvor man er i tvivl om, hvad der er sandhed, der skal loven vise sandheden. Fortalen til Jyske lov fra 1241 er en af de mest historisk kendte tekster, vi har. Rasmus Christiansens anskuldstæggel fra 1891 giver en forestilling om begivenheden. Vi ser kongen foran den historie, hvor din borgeslott, som i virkeligheden er meget større, end hvor din borgeslott har faget på det her tidspunkt. Vi ser Dannebro vej i foregående, selvom vi ved, at Dannebro først langt senere fik den brug og betydning, som vi har i dag. Når det kommer til støkket, så ved vi faktisk ikke rigtig, hvad der skete i, hvor din borg i marts 1241. Men vi ved, at kongen, valgte Martin Anden Sejer, døde to uger efter mødet. Og vi ved, at resultatet af mødet var den lov, Jyske lov, der var gældende ret i Danmark i over 400 år frem til Danske lov i 1643. Og at elementer af Jyske lov har overligget i danske lovgivning frem til det 20. århundrede. Men hvorfor får vi de første nedskrevende lov her i slutningen af Valdemarsares regeringstid? Den ene grund er, at lov og ret kommer på dagsården i Europa i 1100-tallet. Universiteterne opstår, der bliver studeret lært ret, altså rumoret og kirkeret i Sydeuropa. Danskerne valgfarter til, og man begynder at nedskrive retten. Det sker fra Norge i Nord til Sicilien i Syde, og Danmark er en del af denne her trend. Og hvorfor, at det så sker i 1200-tallet, og ikke tidligere i 1100-tallet, der skal forklaringen formentlig findes i politiske forhold i Danmark? Frem til, at Valdemarsares den store bliver enige konge i 1157, har vi haft en lang periode med broerkriget. Og det første, som Valdemars gør, det er at konsolidere sin magt, og første det øjeblik, at der er fred og velstændig ride, at tiden kommer til at få nedskrevne i lov. De skal lov efter alle mændgøres, at retemænd og sparke og sagtløse, må det nyde det ret og det respekt. Man kan så spørge, hvem der grundlæggende havde interesse i nedskrevne i lov. For kunne kongen og storemænden ikke være udmærket til fræse med princippel om den stærkesrat? Dren promatisk. Er der ingen, der har en interesse i den stærkestesrat? Ikke engang den stærkeste. For det kræver alt for mange ressourcer selv for den stærkeste at beskytte sin ret. Og hvad sker der i det øjeblik, man ikke længere er den stærkeste? Så for både kongen og for storemændene var det rigtig vigtigt med nedskrevne lov, så man kunne beskytte sin ejendom, så man var sikker på, at de rigtig arvede osv. Og netop arveforhold og strafferat udgør det vigtigste indhold i øjeeske lov. Den sikrer, at alle børn skal tage arv nu både sønder og dødre, og at kvinder skal arve halvt og mænd. Ejendomsratten bliver reguleret, alt orddragelse af ejendom bliver reguleret, køb og salt. Hvordan skal man sikre sig mod og blive anklaget for teori, hvis man køber en helovare? Hvordan gør man, hvis man har skilt et rettsbrud, hvordan gør man på tænke? Hvorfor nogle muligheder har man for at føre en sag? Den regulære landsbyn, det er ganske veludviklet. Det er på højde med de lovkomplexer, vi finder andre steder i Europa, og helt sydlig påvirket, at de lærte tanker om, hvordan rett skal være, som vi kender fra Europa. Respekten for lovens indhold var stor, og ændringerne i loven i de følgende århundre var primært språelige. Men i 1783, under Kong Kristian V, afløses Jyske lov af danske lov. Der er ganske meget jyske lov, som bliver integreret i danske lov. Faktisk bliver ca. 2-3 del af jyske lov kommet ind i danske lov. De dele af jyske lov, som kommer ind i danske lov, det er specielt det, der handler om ejendom og regulering af familien. Det vil sige, at det avelbestemmelserne, det er alt, hvad der handler om ejendoms, og rettragelse, køb, salg, skødning og så videre, og så en ting, som vi måske synes er lidt morsom. I dag er det revsetsæsretten, som vi kender fra Jyske lov. Den går ind i danske lov og bliver først afskaffet i 1997. Jyske lov bliver i dag ofte brugt i skolerne, når der undervises i demokratiets historie, som var loven et resultat af en særlig pak, vel med frit folk og en ret færdig konge. Men Jyske lov er i følge hellefugt absolut ikke udtryk for, at vi kan spore dansk demokrati og retstat tilbage til en begivenhed i 1241. Der er enten, der minder om demokrati i Jyske lov. Kongen er indsat af Gud, og derfor er det hans undersådderes pligt, deres kristne pligt, og hvad jeg har ham høre i og lyd i. Kongen har også en masse pligt, der han skal sørge for fred, han skal sørge for ret færdighed, han skal straffe dem, der bruger loven. Men hvis Kongen ikke gør det, så er det Gud, der skal straffe ham, ikke hans befolkning. Nu skal man ikke tro, at det er Gud, som skal straffe nogen, er en mild straff, for det betyder jo i sidste ende, at det er hans udødelige sjæl, der står på spil, altså at han skulle tilbringe evigheden i helved. Men for dem, som skulle finde sig i magtmilsbrug, har det sikkert været en rengig trøst.