 Зараз 13 година 16 хвилин наш черговий гість Роман Скасків з Полученній Штати Америки. Я так кажу, бо ви громадянин з Полученних Штатів Америки, пане Скасків, так. Ви є підприємниць, пісменник, економіст. Я не знаю, тому що недавно познайомився з вами, чого у вас більше підприємництва чи пісменниць. Може, ви пісменник, який заробляє підприємництво, може підприємниць, який хоче реалізувати себе у пісменністі, але якби це не було, ви два роки у Львові вже і нам дуже цікаво ваше бачення в української ситуації, Можливо, ви дасти якісь поради з вашого фольду, хоча, звичайно, з Америки легше дивитися на інший світ, ніж в середині в Україні. Як нам побудувати своє майбутнє? На що більше звернути уваги? Можливо, не стільки в ближчому часі, як стратегічно? Ну, мені здається, що протести дуже добре і багато українців взагалі дуже добре розуміють, що вони проти, а не розуміють, що вони за. То вони так зфублені і шукають кращого господаря від Европи, від України, від Росії, і шукають господаря. Я би звертав увагу українцям на ідеї про самоврадування. Колись тут було Махтебурське право, коли кожне місто, всі їхні справі були внутрішні. І мені здається, що самоврадування – це єдина річ, яка обмежує корупції, коли є конкуренція, коли львівська маліція – одна, Тернопільська друга, Івано-Франківська трета, коли суди, я окремий, школи, я окремий, тоді люди будуть самі, можна сказати, голосувати ногами. Вони втікнуть від скоромпованих районів до кращих. Моя головна рада – це децентралізація і самоврадування. А після того, права себе захищати, охороняти своє майно, сім'ю підприємство. І трета ідея – це конкурентні валюти, а це трошки глибока тема. Так, ви, прихильник, он вільний гроші, щоб всі лякі гроші могли між собою конкурувати, і щоб держава не примушувало використовувати якісь гроші, гроші пріоритетно, і змушувало тільки до цього. У нас одна з проблем у Україні, пане сказків, – це взаємени народу і олігархів. Навіть час буцім то революції чи народного повстання чи, як би, не називали ці портесні акції, багато хто каже, що треба домовитись з олігархами для того, щоб вирішити наші проблеми. А як в Америці з олігархами домовляється народ? Як цю проблему там вирішують? Бо як у нас домовитись, я не знаю, і по-моему, це майже неможливо. Постійно іде така розмова, але мені здається, що ця розмова, звичайно, іде не про важливих олігархів, воно іде про таких дрібних місцевих олігархів. Найбільш шкідливі олігархи – це центральний банк, який примушує людей до доларів. Це найбільш шкідлива, і люди мало, і газети мало на цю тему пишуть, люди мало про це звертають увагу. Найгірша монополія – це монополія грошей. Олігархи, які займаються, відобляють від землі на заході шахтарі, не знаю, може це проблема, тому що вони мають скоромпований вплив на суспільство. Але як маємо право себе захищати, як маємо право самоврядування, як маємо право вибирати наші гроші, то вони не – це не є проблема. Я така ідея, що країна, де є багато ресурсів, це дуже часто не є багато країна, бо через ті ресурси, створюча олігархі, то часом ресурси в країні шкодать більше, ніж помагають. Тобто, коли ми позбудемося своє чорноземо, своїх природних копалин, і таке інше, тоді ми почнемо вже працювати і мисляти, як японцій нам стане легше. А в українців є трохи жаль до світової спільноти, до головних геополітичних гравців, до Сполучених Штатів Америки, до ЄС, до Росії також, я також їх покладу, і до Китаю так само, що вони не застосовують. Я перепрошу здашок Китай поклав в один ряд, але це як сильні гравці, залежно від їхніх політичних систем, їхніх ідеологій, що вони не застосовують економічних санкцій щодо наших олігархів, які, будь-цямто, нібито мали би вплинути Найнуковичу на його сім'ю. Ви самі, прихильник таких санкцій чи ні? Санкцій стосовано олігархів, щоб заблокувати їхні гроші, українських олігархів, гроші в світі, і тоді вони змушені будуть погоджуватись на політичні зміни. Ну, ці олігархи, вони хоч щось корисне роблять для світу. Нам треба опалення. Як вони це чесно дістали, то нехай вони самі володіють, як хочуть їхними грошей. Торгівля є дуже важна і я дуже рідко думаю, що треба обмешати торгівлю. Єдине, що треба зробити, не треба цих олігархів знищити, треба тільки, щоб вони шанували наші прави власности, щоб вони не грабували інших підприємців. Це єдине, що треба зробити. Ну, олігархи в Україні, вони дуже шанують своє право власне. Своє так, але... Вони шанують його на багато мільярдів, а право власності інших громадяний держави мабуть не настільки. Ще одне, дуже непростое запитання, я не знаю, як ви на нього будете відповідати, це, якби, воля цілковито ваша і про це зайве казати, але коли був такий момент гострій конфліктів в Україні, тоді говорили про те, що десь в Крим, на схід України, можуть бути десантовані російські війська, а дехто висловнього надію, що десь, можливо, на заході чи в центральній Україні можуть з'явитися війська НАТО чи з получених Штатів Америки, таке навіть гіпотетично ви собі могли виявити такі варіанчини? О, це би було страшне. Але я думаю, що шансою я дуже малі. Я, є мирні приклади, так як розлучення, наприклад, чехія, словачно вони мирно розійшлися, то як це би було потрібно, не знаю, чи потрібно чи ні, але якби було потрібно, я думаю, я багато мирних способів це зробити. Ми не говоримо про федералізацію, ми не говоримо про сепаратизм. Я говорю про федералізацію. Ви говорите, так? Вийшло прихильник українського вибору Віктора Медведчука, як це так, громаджін з Получених Штатів, і працює майже на Росії. Ну, я люблю жартувати, що я втік до України за ту саму причину, який мої бачки і дід втікнув до Америки. Це втікати від Боршовиків. А така ось саме причина. Тобто, я вас правильно зрозумів, що є різні рівні федералізації. Є рівень федералізації, це Федеративної Республіки Німеччини, Федеративної Республіки Бразилії, також молода економіча. Швейцарія, це прекрасний приклад, і це все одно дуже древна країна, але там урія дуже розділені. Але її сумні приклади, Російська федерація, також Федеративно, але ж... Але всі органи в Росії дуже централізовані, як я розумію. Тобто, десь, можливо, в Україні ми більше покладаємо надію на те, як ми щось називаємо, а не як це буде насправді функціонувати, чим воно було. Та, то дивітеся на суди, чи суди, чи суди керують місцеви, чи обласні, чи державну дивіться, чи міліція муніципальна, чи централізованя, чи школи муніципальні, чи на це дивітеся, не на назву. Ну, для того, щоб у нас розвивати таке перетеріальне самоврядування активне, ну, треба дуже змінювати законодавство, тому що вона же пірамідальна побудована держава. Щоб все збирати до гори, і щоб з гори великий фаровон кірував, щось кому віддати назад і вділив пайку. Ну, звичайно, при такому варіанті розвитку України мало шансів на щось добре. Про що вас запитують ваші колеги-американці, коли телефонують сюди? І не тільки ті, хто українського походження, а ті, хто там, іспанського походження, ірландського, німецького, взагалі коріні-американці. Що їх цікавить? Але скажіть, на правду, так, як воно є, не робіть нам комплімент. Вони питаються, чи я живий, чи один друг з Німеччині пропонував, як треба втікнути, можеш до мене Франкфурді тут переночувати, скільки хочеш. Вони бачуть... Ну, ви не все покажуть саме на гірше. Вони думають, що тут вже повна віна, але я їм кажу, що навіть на Хрещатику там ніякій магазини не є гробовані, там нічого не розбити. Це так, дуже... Ну, були в биті люди, це дуже шкода, але це ще дуже далеко від війни, це ще мирне. Віна, це страшне слово. Давайте налякаємо тих, хто, можливо, колись в Україні бачив силовий варіант, як можливий для вирішення ситуації. Ви були скільки років в Юраку, як військовослужбовець? Я був американський армій, шість років в армії, десь дев'ять місяців в Юраку. Дев'ять місяців в Юраку. Те, що називають громадянською війною, чи якимись заворушенням масовими, чи ще якимись військовими діями, нескільки воно страшнею Юраку було вам, бачені вами. Я думаю, все від далека є більш страшно, ніж відближко. Одна моя праця в Іраку це було зустрічати кожного тижня з місцевою радою. І вони мені дали трошки рошей, то я їх направляв, їхній системи енергії, системи ірігації, то... Ви там зараз територіальне саморидовати? Ну я був з десантниками, але це не була моя головна робота, але була така потреба. Від далеко це так, українські новини про Україну в Америці, віддалеко вони здається дуже страшні. Єдине, що б кажуть, це вогонь і новини про вбитих людей, але ближко це не так страшно, так само я б сказав в Іраку. Але я би... Часом молоді американські мені питають, чи вони повинні піти до армії. Я їм... Я кажу їм, що як хочеш товариство, оплату, пригоди, то піти до армії. І хочете бути патриотами, то краще станути підприємцями, бо ці війни нікому нічого не помогають. Не помогають. Ви не є прихідником розвитку України з тяжінням до Сполучених Штатів Америки, ЄС, Росії чи якогось іншого геополітичного центру. Ви вважаєте, що Україні треба рухатися своїм шляхом, якби без Володарів, так? А скільки на це часу треба? Наскільки часу? Ну, здається, який рівень хочете досягнути. Українці дивляться на приклади до Західній Європи, але є ще кращі приклади. Є Сингапор. П'ятьдесят років тому Сингапор було джунгля, маленький острів, там нічого не було. Є Дубай. Це було п'ятьдесят років тому пустеля, там нічого не було. Але і в Сингапорі, і в Дубай, вони зробили дуже вихідне місце для підприємців. Вони там майже взагалі нема податків, майже взагалі нема бюрократи. І є дуже сильна права власності. То за два покоління, ці два міста стали між найкращими містами в світі, в чілом у світі. Треба більш орієнтуватися на таких прикладів. Тобто ви пропонуєте відкласти в бік ідеологію, а взяти курс на економіку на підприємництво, і створивши майже ідеальні умови в Україні, ми тоді будемо залучати інвестиції, так? Це велика брехня, коли люди кажуть, чи журналісти пишуть, що Україна торгує з Росією, чи Україна торгує з Америкою. Країни не торгують, підприємці торгують. І там, де є можливості, там, де є сильне право власності, підприємці прийдуть. Це не залежать від політиків, це залежать від підприємців. Так, нам важливо, щоб прийшли підприємці ті, що мали її середній бізнес, ті, які ті підприємці, які творять і утримують монополі. Тому що монополність в українській економіці, на жаль, вже досягла, не знаю яких. Неймовірних результатів. І в цьому велика проблема. На авто закрити ринок мобільних телефонів закрити, вони намагаються закрити ринок землі, то втім є проблеми. Але як є самоврадування, як люди мають право себе захищати, то, я думаю, це не буде велика проблема. Тільки, як люди не мають право себе захищати проти уліганів, як все є централізовано, тоді буде корупція. І це неважливо, хто ми поставим, як президент. Дуже дякую вам Роман Скасків, сполучені Стати Америки, підприємць пісменник економіць за участь у нашій тестої трансляції Романського інтернету Львівського пресклубу.