 Kan kunstmusik, sang og andre estetiske virkemedler fremme vores sundhedervælvære? Ja, måske endda gør os raske, hvis vi er syge. Det mener redaktøren af den her bog med livets afslutning, som handler om palliativ pleje, omsorg og behandling. Reiner Birkelovn har estetiske oplevelser. Virkelig så stor betydning, at de kan gøre os raske. Lad mig starte med første del af dit spørgsmål. Du spørger om, om estetiske indtryk kan fremme vores sundhedervælvære, og måske endda være medvirkendt til, at vi bliver raske. Og der er mit svar ubetinget. Ja, og jeg mener rent faktisk, at der i en lang periode har været alt for lidt opmærksomhed rettet mod betydningen af estetiske indtryk. Men er der videnskabelige undersøgelser, der peger på, at der kunne være noget om snakken? Ja, det er det rent faktisk. På Risfordsbetalet har Jo Især Lars Heslett, der var professor der og overlede på intensiv afdeling. Der han lavede en række vinskablig forsøg, og blandt andet har han lavet forsøg, hvor han anvender special design musik til intensiv patienter. Og det viser sig rent faktisk, at musikken har influence på en række fysiologiske forhold. Hvad er det, at musik gør ved os? Ja, men altså det har influence på hormonen, reguleringen på vores stresshormoner, så at sige, og stresset er vi jo, når vi er i en eller anden form for sygdomstilstand, specielt på en intensiv afdeling. Men er der også andre undersøgelser, der peger på, at der kunne være noget om snakken? Også Lars Heslett har også påvist, at musik rent faktisk har en veldig smertestillende effekt. I USA er der etableret et stort forskningscenter af en forsker der her, Roger Ulrich. Og centret har med evidensbaseret designergører, og det de undersøger, det er altså hvilken virkning arkitektur, indretning af rum og kunst har i forhold til plejeopbehandling. Og det er jo noget, man faktisk, det er en hel sigt, man har brugt på hospiceområdet i mange år kan jeg forstå. Ja, og lige for at gøre det færdig med centret der, så har man faktisk fået nu af, at patienter, intensive patienter, der er indlagt på en hjerteafdeling, på store med meget lysindfald, at de har markant kortere indlæggelsestid end de patienter, der er indlagt på mørke nordvendt store. Ja, og det er jo sådan noget, man har udnyttet på hospiceområdet. Ja, det har man, netop. Det har man på hospiceområdet har man jo været meget opmærksom på virkningen af estetiske indtryk. Og ja, hvis vi tager det sidste nye bygge hospice, ude ved Sanne, Anker Fjord, hospiceer det, det er bygget direkte ned til Fjorden, sådan at patienter, patienterne har panorama, udsikker fra deres værelse direkte ud over vandet, og selve indretningen er naturligvis også følg med estetiske virkemiler. Og sådan har de andre hospice i Danmark indrette sig efter estetiske forskrifter, så at sige. Men hele hospice-tankegangen har også bygget på den her indsigt? Ja, det har du ret i. Det var jo Cecilie Sunders, der faktisk bare uddannet både socialt røggev og sygplejskerlæge, der er pioner på det her område. Hun har jo arbejdet i mange år i det engelske hospitalsystem, og det hun faldt over der, det vejer mange på estetik, og mange på en human menneskelig måde, og behandler alvorligt syge og døende mennesker på. Så derfor oprettede hun et hospice i 1967, og hun ligger netop væk på de estetiske forhold. Det er blandt andet indrette med en sanserhave, hvor der er lydet af vand, sygen af vand, og der er træ og buske med forskellige dufter. Altså der er noget til alle sanser, både ude og ende. Og hendes filosofi har jo så forplantet sig til det danske hospice-system også. Men hele den her tankegang, hvor stammer den fra? Hvor gammel er den? Dansk skriver sig jo langt tilbage i historien, helt tilbage til gamle greger. Og det symboliseres jo bedre, at Apollon var guld ikke alene for at få lægevindskaben, men også for musik og dæktekunsten. Regen konkret kom det jo til udtryk ved de lægehelgedomme, der blev bygget i Grønland, og der var mange af. Egentlig var de anlagt som på et religiøst grundlage, men helt en del overtro i forhold til helbredelse. Men det estetiske var de også meget opmærksom på. Altså i Asclepiostem det Epidaurus, der jo normalt regnede som det elste hospital, der er jo bygget højt op i landskabet og lige ud til Milhavet. Altså nogle vejlige naturskønne steder har man placeret de lægehelgedomme. Og Selve Asclepiostem er jo indrette, det er bare med patients sænge, men med estetiske virkemil i form af koncertsal, i form af teater, i form af bibliotekere og i form af badet forhold til patienter. Så det vil sige, at verdens første hospital er faktisk indrette med den her viden om, at estetik har store betydning for, hvor hurtigt vi bliver raske. Ja, det har du helt ret i. De er tillade af estetikken en vældig, sundhedsfremende og lindrende betydning. Er det en insekse, som også rumerne har, eller hvad sker der efter de gamle grækker? Redder den opfattelse sig i terrassen af verden? Det kan du sige. I hvert fald var det bare sådan, at rumerne overtog en hel del af grækkernes filosofi, også på det her område, og det er jo helt... Rom er jo helt specielt på den måde der. Vi ved jo, at der blev bygget over 800 badet anstalter under kajsetiden i Rom. Vi kan jo nu se karkalas i reminisenterne af den, og den badet kultur, som ikke bare var en sundhedskultur, men så var en kultur, som var anlagt på det sociale i Rom. Det var her, at mennesker mødte os. I grækkeret er det sundhedsmæssig, man dyrker. Og den kultur forplantede sig så op igennem Europa, og vi ved, at helt oppe i England har vi faktisk rumopske badet anstalter. Men så sker der noget med udviklingen af lavevidenskaten i renassancen, og indsikken træder lige som i baggrunden. Kan du prøve at forklare, hvad der sker med i renassancen? I renassancen vinder natur- og vinskaben jo frem. Også den natur- og vinskab-baserede lavevidenskab. Og det var her, at man fik lov til at lave de sektioner, eller opduktioner på afdøde mennesker. Det bevirket så, at man fik en vejlige indsigt i menneskes anatomi, hvad man ikke havde før den tid. Og det gjorde selvfølgelig, at der kom skred i lavevidenskaben. Men det sker nu ikke lige på en gang. For vi skal faktisk helt frem til midten af 1800-tallet, inden man kan begynde at tale om mere moderne medicine. Og faktisk i midten af 1800-tallet, der benyttede man sig i udstrekt grad af påsætning af iler, og overlagning, og spanske fluer og den slags... Hvorfor forsvinder den her indsigt om, at det er estetiske? Har stor betydning for vores helbredelse? Hvorfor forsvinder den, eller træder i baggrunden? Ja, den træder netop i baggrunden i tak med, at den naturvinskab i aparat-fejlmodell kommer ind, som det dominerende. Altså man kan sige, jo mere det naturvinskab, men vi vinder frem jo mere går det ud over det estetiske, for at sige det på den måde. Men helt forsvinder det jo ikke, altså vi kan jo stadigvæk se, at helt op i 1700-tallet, at der bliver bygget hospitaler, hvor der er lagt stor vægt på det estetiske. Det her mere tanslige estetisk indtryk har stor betydning for vores sundhed, og det har vi jo en dansk filosof, nemlig K.E. Løstrup, som har skrevet meget om. Han siger blandt andet, at estetik skal der til. Hvad mener han med det? Ja, hvad mener Løstrup med det? Altså Løstrup har jo et vældigt forfærdelskab bag sig, og man kan sige, at estetikken er det bærene i hans tænkning. Og blandt andet siger han, at de sandselig stemt indtryk, altså de estetiske indtryk, er bensinen til vores menneskelig motor, er energi, så at sige, til det, han kalder soverende livsygtringer. Og her i mellem jo livskledet og livsmål. Det er sådan fenomener, der sætter sig igen bagom ryggen på os. Vi kan ikke sige til os selv med vores bevidstighed, og vores vildest medvirke, nu vil jeg være glad. Nej, sådan foregår det ikke. Vi kan blive glade af nogle impuser, nogle indtryk, vi må tager ude fra. Så det er så at sige, glæden, der kommer til os, og ikke os, der siger, nu vil jeg være glad. Det vil vi jo allesammen fra vores almindelige hverdag. Det siger os også, hvorfor det er så vigtigt, at vi faktisk tænker over det her, når vi indretter vores hospitaler. Jeg tror, vi skal prøve at kigge lidt på nogle af de eksempler, vi har på moderne hospitalsbyggerier. Hvis Løstrup nu havde været arkitekt bag Rieshospitalet, vil det så have set sådan her ud? Nu er Rieshospitalet jo taget i brug i 1990, og taget lidt før, og det var faktisk i Løstrup's stor histid, hvor han jo var meget opmærksom på estetikken. Hvis han var arkitekt, der også gør det tankings eksperiment, som du lægger op til, så ville det givetvis have været et andens Rieshospital. Hvad er det for det final? Det er jo det nye Rieshospital, og det her er jo bygget efter functionalistiske principper, hvor det videnskab eller teknologien jo har afløst det estetiske. Og det kan vi også se, hvis vi går indenfor. Her har vi en stue på Rieshospitalet, det teknologiske rum. Hvor er estetikkenet det der? Ja, det må du nok spørge mig om. Det er netop det teknologiske rum. Det er for at sige det lige ude i roet, og der er mange på estetiske virkemiler. Det er svært at blive rask derinde? Det kunne man godt for at stille sig der, fordi man har indtryk af et rum, hvor der både er en masse mennesker, der går ude ind, og der er måske støj fra apparater, alarmer, der går, snakken osv. Alt sammen er jo noget, som ikke er særlig trykkes, skabende, angst, dæmpende. Og man kan også forestille sig, at de mennesker, der arbejder i rum, er den beskaffenhed, altså med mange på estetik, at det påvirker dem på en eller anden måde. At det måske påvirker deres arbejdsglæge lige frem. Og det er faktisk jo ikke uvesenlig i forbindelse med pleje, omsorg og behandling. Den måde man møder patienterne på, er jo afhængig af, om man er et glad og angageret menneske. Og for at vinde tilbage til ulryk der, så er det jo faktisk lavet, at vinde skabel i undersøgelser, der viser, at mennesker, der arbejder i rum, der med estetisk fremtungning, at de undgår udbrannt til mig, at leder en folk, der arbejder i støjen og laver os bare at sige, uestetiske rum. Nu er det på en intensiv afdæng, og det er naturligt sådan, at den teknologi, som man er nødvendt i behandlingsmæssige øje med, er den skal naturligvis være der. Det er jo ikke sådan, at estetikken skal afløse teknologien, men det er spørgsmål om estetik og teknologi, ikke kan indgå i en lidt bedre allianse end tilfælde der på den studie. Hvis vi ser på et andet sted, nemlig ned på det tidligere tuberculose sanatorium i Kolding, så kan man se, at der har gjort langt mere ud af de estetiske virkemedler end på Rieshospitalet. Og især indgangspartiet er jo helt, helt anderledes. Men man kunne stilles spørgsmål, altså, bliver vi hurtigere rask, fordi vi går ind i en smuk dør? I hvert fald kan man sige, at det er ikke uden betydning, hvordan indgangspartiet til et sygehus er. Det er jo her, at man får det første indtryk, når man går ind. Og det er her, at togene, ligesom, bliver lagt an. Det her ens sandsapparat, ligesom bliver sat i gang. Og det har vi også taget til sig i visse moderne sygehusbyggerier. Vi har her et billede af medicinahuse i Aalborg, som er helt anderledes indrettet end Rieshospitalet. Hvad er det, der virker godt her på Aalborg sygehus? Man har jo benødt sig af de estetisk virkemedler i form af vand, og vi kan også se, at det er et træ, der spejler sig i vandet, og vi kan se nogle skulpturer. Alt sammen er noget, som jo er trykkeskabet, og også sætter tankervirk som hen i gang. Måske omkring andre forhold, end man ellers vil have tænket på i forbindelse med hospitalsinlæggelse. Det er der, at patienter kan få en samtale i gang. Hvad er det, der er lavet her? Det kan sætte en fælleskab mellem patienter i gang. Vi har et andet eksempel også her. Det er også fra Aalborg sygehus. Det er lidt det samme, vi ser her. Ja, det er lidt det samme. Det er specielt vandet, og de grønne træ, der spejler sig i vandet, giver jo en fantastisk effekt sammen med bygningen i øvet. Og det er jo specielt for kapelbyggeri. Altså jeg har en gang hørt en sige, i forbindelse med kapelet i Aalborg, at det var så smukt udformet, at han faktisk kan lyse til at komme det ind. Og det var ikke fordi han var træt af livet. Han sagde det med lidt humor i stemmen. Det var rent faktisk fordi det udvendelige gav ham lyst til at se det indvendelige. Og det er jo ikke lige det, at vi forbinder med et kapel. Men tror du nu, at vi har fået et paradigmeskifte igen? Altså er vi blevet mere opmærksom på her i begyndelsen af 2000-tallet, at vi skal altså have, vi skal ikke glemme de estetiske virkemedler, når vi bygger vores sygehus, og når vi indretter dem. Jeg tror, der er betydelig større bevidsthed og opmærksomhed ret mod det i dag, heldigvis for det. Og vi kan jo håbe på, når de nye sygehus skal projektere os, at man tager indsyn til den dimension. Altså vi måske håbe på, at vi bruger regionelle og teknologiske super sygehuset, men også estetiske super sygehuset. Nu er det jo desværre sådan, at når krisen krasser, så er det estetiske, som jo koster penge. Det er noget af det, der er leteste for øje på i sparer. Men det kan være en dårlig beslutning, og det skal være estetiske fra at samfundsøkonomiske hendesyn. Fordi det handler jo om, at patienterne skal være raske, så hvor det som muligt... Lige præcis. Det vil være meget problematisk, hvis man fravælger den del på grund af sparer hendesyn. Det er hendesyn til patienterne, og patienterne kan vi jo rent faktisk alle sammen gå hen og blive.