 Bon dia. Seguim a la sessió. És que aquestes senyores que et deringueu al meu costat, que són vice-rectors, no volen ser moderades per mi. És contrari, et volem alliberar i que facis tuits. Em resisteixo, però marxaré després de presentar-les. No, i per dir una cosa que em sembla que és molt important, al context de la jornada, de la sessió que estem fent avui, que ha serit al principi, que l'àmbit transversal, de vegades fa que les coses lligades a l'igualtat o les qüestions de gènere, queden amb mans dels especialistes de sempre i de la secció que es cuida dels aspectes de gènere. No és ben bé així, la Pompeu Fabra almenys, perquè estem en una jornada de la perspectiva de gènere en la docència i tenim aquí, segudes, la vice-rectora que s'ocupa de les qüestions de docència, de les qüestions de docència, i la vice-rectora que s'ocupa de les qüestions d'igualtat i de compromís social. Bé, Cristina Jalpi, Mònica Figueres, tot és vostre i jo me'n vaig. Molt bon dia a tothom i gràcies per ser-hi. T'ho mostra el compromís o l'encara poc compromís i mirem que l'editori no està ple de la Universitat Pompeu Fabra en aquests temes, però sí que estic totalment d'acord amb el Pere i hem aconseguit transversalitzar, falta molt per córrer, però un element clau és que la vice-rectora d'ocència estigui aquí, fins ara o fins fa un temps era jo, aquí, en els claustres, els consells de govern presentava tots els temes d'igualtat, però tant la vice-rectora Jalpi com la vice-rectora de pujades en temes de professora tan entomada a aquest tema i és una mica la filosofia, que d'aquí uns anys no calgui, ni un vice-rectorat d'igualtat, ni tan sols una unitat d'igualtat, sinó que tot vagi en cada un dels òrgans necessaris. Aleshores està presentat si serà molt curteta i no tant en afany de dir que ho hem fet i quanta feina hem fet, que també penso que sí, que una mica de feina l'hem fet, sinó per plantejar que encara queda molt per fer. En primer lloc, explicar-vos que sí, que des del primer mandat del rector casals, aquest va entrar en la agenda com un dels temes prioritalis, les polítiques d'igualtat de gènere, que fins a les hores s'havien fet algunes accions molt puntuals, molts pràdiques en temes de sensibilització amb accions, com us dic, una mica descontextualitzades, sense arrelament amb el moviment social de la societat, sense connexió amb les pròpies associacions de estudiants que n'hi ha moltes, que els preocupen aquests temes i a partir d'aquí ho hem anat treballant. Òbviament també en temes de sensibilització, però d'una forma més estructurada, perquè tenim el llarg de l'any per treballar aquests temes i amb connexió amb associacions de dins de la casa i de fora, i que realment ara estem en aquest procés que us comentava, la transversalització i també la institucionalització, i aquí hem fet un pas de gegant en la institucionalització que després us comentaré. El pla d'igualtat va ser una fita important en aquest sentit, el que vam fer només començar era... Hi havia un primer pla que no s'havia desclagat mai, hi havia un document però ningú l'havien tomat per impulsar polítiques d'aigualtat a la universitat. El primer que vam fer va ser anem a avaluar-lo. A partir de l'evolució i d'un primer diagnòstic amb altres dades que no existien, vam fer el nou pla vigent fins a l'any 22 amb 10 àmbits, un és d'aquest del qual us parlava, la sensibilització, però hi ha molts altres àmbits, com també el que us parlava de la institucionalització de les polítiques d'aigualtat, però també la perspectiva de gènere de la docència, que és el tema que ens ocupa, les polítiques de promoció, tant en pas com en PDE, en composició, en càrrecs, etcètera. Aleshores, en el marc d'aquest pla que ens servia de guia, sí que hi ha uneja específic sobre perspectiva de gènere de docència, però també altres temes que han estat prioritaris en aquest mandat i que s'han apuntat, que jo no els relacionava, però he vist que l'estudiant, per exemple, sí que els incluïa tot el tema de la violència masclista i de l'assetjament, com a part transversal, també de la perspectiva de gènere de docència, ells ho incorporen com un element més, i aquí sí que podem estar contents que tenim molta feina avançada, també en el cas dels drets del col·lectiu LGTBI, que també hem avançat força i no hi existia massa, però sí que en la línia de la institucionalització que us deia, jo crec que aquí ha estat el principal èxit, perquè estiguem on som, i ha estat la creació de la unitat d'igualtat amb una gent, la Lluísa Rojas, aquí present, com a tècnica per part de personal d'administració i servei, i una directora, la Tania Berge, primer com a delegada del rector, però després com a directora de la unitat, i sobretot una comissió que ens ajuda, que compartim una comissió formada per, perdó, 8 PDIs representant de cada un dels àmbits de la universitat, per dos estudiants, per una persona del Consell Social i per dos pas. Ens reunim cada tres mesos i compartim. Ara la idea en aquesta línia de transversalitzar és que no només hi hagi la comissió d'igualtat, de polítiques d'igualtat de la universitat, sinó que cada àmbit, cada un d'aquests àmbits, tingui la seva per facilitar millor el desplegament de les polítiques. Jo crec que això és un abans important. I en aquest sentit hem fet cosetes, que ara ens explicarà la Cristina, hem fet passos des de l'any 2013, que ens deia l'estudiant que ella ja reivindicava, jo ho recordo perfectament a cada claustre emocions especifices en aquest tema, però sobretot el que hem volgut fer era aquesta avançada conjunta com a sistema, i això hem tingut la gran sort de venir a la Tània Verge, i potser hem sacrificat avançar individualment com a Pumpeu-Fabra i anar més lents, perquè el que volíem era avançar com a sistema català o com a sistema en mar de les xarxes vives, com a països catalans en general. Aleshores, ho heu vist, que la Tània ha coordinat, molts projectes universitaris ho ha impulsat, i per això volíem aquest context, volíem tenir un diagnòstic d'aquella via en perspectiva general d'ocència, i per això els pla clics, després us ho explicarem una miqueta més, des de la unitat d'innovació, hi ha una convocatòria pel professorat per poder avançar en aquestes qüestions, això es va introduir com a perspectiva prioritària, la de gent a la docència, i un d'aquests ajuts va ser veure què passava, com estava la perspectiva general en cada departament, amb la implicació de professors de tots els departaments, i per tant, hem anat lents perquè hem volgut fer un mapa d'un partit que teníem, perquè hem fet tot aquest treball en xarxa, tant amb l'ACO com amb la xarxa vives, com en el CIC, en la Comissió de les Nacions, i ara estem aquí, i és el que tot seguitos us presentarem. En aquesta línia, dir-vos això, aquesta feina que, especialment des de la Pumpeu Fabra, i en concret amb l'Atània, s'ha fet en el mar de totes aquestes xarxes, i tenim fruits, i vam estar molt contentes en el moment que va sortir, fa relativament molt poc aquest rànquing, per primera vegada es mesuren en l'àmbit de les universitats, quines són líders en els objectius de desenvolupament sostenible de les Nacions Unides, la Universitat Pumpeu Bobra, entre la General els va sortir la 18ena del món, però en l'àmbit específic de gènere la novena, i això és que hem fet molt bona feina tots aquests anys, però no ho hem ni celebrat, oi, tenim el que vam dir, ho faríem, i ja seguíem treballant, perquè ens sembla que realment falta, i falta molt. Aleshores, ara la Cristina, si us explicarà una mica amb què hem avançat, però abans de coses concretes també apuntar-vos que el model educatiu, que és un dels projectes estratègics d'aquest mandat, liderat pel vice-rector Josep Lluís Martí, que no ha pogut ser-hi, és fora de viatge, és el projecte en el qual volem treballar com ha de ser la Universitat en el futur, des del punt de vista de metodologies, del rol del professorat, dels espais, de l'evaluació, de la flexibilitat de les fronteres entre els graus, etcètera, i sí que creiem que hi havia un aspecte específic en el de les competències, unes competències que fossin únicas per tots els estudiants de la Pumpeu-Fabra, l'anomenàvem identitària, i que estudiessin enginyeria, comunicació o humanitats, tothom tingui un aspecte assolit d'algunes competències en aquell àmbit específic. Fixeu-us que sembla molt a la que ens han presentat abans de l'ACU, òbviament perquè la Tània està amb els vosaltres treballes, però aquí hem anat una mica més allà, i abans de parlar de sexe i gènere, parlem també d'orientació sexual, introduim una visió molt més ampli en aquesta competència, que és el nou model educatiu, per tant, tots els estudiants d'Eduats UPF volem que assoleixin, l'hem incorporat en evolució. Ara sí, parlem de coses més concretes i farà la Cristina. Em quedo gràcies, Mònica, perfecte, i em quedo amb aquesta dia positiva, perquè tal com deia la Mònica, diguem que les actuacions que fa la universitat de manera més institucionalitzades, que les fa amaran, que les fa en molts serveis i en molts àmbits diversos de la universitat, diguem que les actuacions existeixen, però les ensenyem poc, o no normalment no fem activitats específics, com la que estem fent avui, per fer visibles, una de les primeres qüestions és fer visible el que fem, que no vol dir que no tinguem marge de millora que el tenim, i que, òbviament, no som allà on hauríem de ser, ni on voldríem ser sense cap mena de dubte, però un primer moment és radiografiem una mica on som i què estem fent, i una sessió com la d'avui ens serveix una mica també, ens ha ajudat a nosaltres, ens ajuda a veure on som, i amb això, com que coincidim plenament amb la Mònica, és tenir una persona com la Tània, la Lluïsa, la Unitat d'Igualtat, tenir aquest conjunt de persones que fan xarxa dintre i fora de la universitat, que aquesta activitat no la fem sols, això és una cosa molt important, la fem des de la complicitat de la institució de la universitat, però també gràcies i amb la col·laboració de tots els serveis. La perspectiva gènere no seria possible sense l'activitat del clic, no seria possible sense l'activitat de les uques, de les unitats de gestió, etcètera. Llavors, en el marc del model educatiu, una de les característiques com es mantava la Mònica, és que volem que tots els estudiants de la universitat tinguin unes competències que són pròpies de la Pumpeufabra. I això, quan vam començar a parlar de disseny de model educatiu, una de les primeres conclusions que vam arribar, en un dels primers blogs en què treballem, en la definició del model educatiu, és en l'establiment d'aquestes competències. Pensem en competències de tipus diferents, etcètera, però n'hi ha hagut una que hem mantingut sempre i que sempre hem pensat que ens havia d'identificar com a universitat. Diguem que la declaració institucional d'intencions i els resultats hi són, però hi són en el nivell més alt, que abans la Móncia comentava, en quins llocs estan col·locades les polítiques de gènere o de treball sobre gènere, indiquen una mica el compromís de la institució. L'un dels punts que us trasllarem amb la Mònica i, a més, n'estem bastant convençudes, és que ocupa un lloc molt important dintre de l'estructura de la universitat aquest tema. Si pensem en termes d'edocència estrictament i ho vinculem al model educatiu, una de les primeres coses que necessitem fer evidents en aquest esforç de posar sobre la taula que fem és que, quan parlem d'edocència, no parlem només de plans d'ocents, no parlem només de signatures. Em sap greu que no hi hagi prou estudiants, perquè aquest és el missatge que hem de transmetre, que és parlar d'edocència a la universitat i parlar de classe, només. No vol dir parlar de si al pla d'ocent la bibliografia té els homes i les dones segregats, que també ho ha de tenir, que també, però no reduïm, i això ho hem intentat traslladar a tots els fòrums on podem, és que, quan parlem d'edocència, no parlem només de classe. Per això el model de la universitat no es diu model d'ocent, es diu model educatiu, perquè vol fer visible tota l'activitat formativa que un estudiant té a la base dintre de la universitat, i per això limitar la perspectiva de gènere a la docència, a la perspectiva de gènere que hi ha dintre dels plans d'ocents ens sembla l'imitat, per no dir-ho d'una altra manera. Llavors no m'allargo més en aquesta introducció, però posem-nos en el marc que parlar d'edocència o parlar de la perspectiva de gènere a la docència no és parlar només del pla d'ocent d'una assignatura, el títol d'una assignatura, perquè això és limitant. I espirem una miqueta més, perquè això ens quedaria... Des de manera molt així, ho intento fer sintètic, hi ha molta cosa, però podríem dividir les actuacions formals de la universitat com amb tres grans paquets, tres grans paquets d'actuacions relacionades amb l'edocència, d'una banda les activitats de formació, d'altra banda les activitats que denominem de promoció en el sentit més de control social, d'activitats que fem per promoure o incentivar, i d'altra banda tenim activitats relacionades amb l'acreditació. L'entorn d'aquests tres grans pols, formació d'estudiants i de professors, promoció i acreditació, ho sintetitzo molt, molt, molt les principals activitats que desenvolupa la universitat. Des del punt de vista de formació i de formació d'aprenentatge formal, de formació formal, la que tenim reglada, un dels tipus, una de les menes de formació que tenim dintre de la formació regular, tenim assignatures especialitzades en gènere i una de les característiques que hem de destacar, no n'hi ha prou, però si hem de destacar és que fins al curs 2012-2013 teníem en sis graus de la universitat, sis assignatures, i no hi havia res més, i que en aquest moment tenim 14 graus amb 12 assignatures, hem millorat, sí, hem doblat els resultats, en tenim prou, no, tenim deutes, deures moltíssims. Per exemple, estem parlant de 14 graus, quants graus té la Universitat Pumpeu-Fabra, quants títols de grau té la Universitat Pumpeu-Fabra? 42 dels quals 20 no s'imparteixen en centres integrats i no en centres escrets, què estem fent amb els centres escrets? Estem treballant, però d'aquests 40 graus que té la Universitat n'hi ha 14 que tenen assignatures específiques, però n'hi ha la resta que no, no, hem millorat, sí, n'hi ha prou, no, hem de continuar, però som, però sapiguem on som també, perquè tampoc pensem que no tenim graus a la Universitat Pumpeu-Fabra amb assignatures específiques, perquè sí que en tenim, no? Des del punt de vista de formació no formal, d'una educació o aprenentatge, no formal, que no vol dir que sigui no interessant, sinó que no dona resultat en estar estructurat, és un aprenentatge estructurat, però que no dona allò que titulacions oficials, enteses, oficials, com a les que tenim acreditades i verificades, però sí amb activitats formatives que tenen en el nostre cas reconeixement de crèdits. Això no només ha costat molt, sinó que és un èxit que la majoria de les uques de les unitats de coordinació acadèmica de la Universitat no només s'han prestat, sinó que han afavorit activitats d'aquestes característiques que són activitats formatives que es mongen internament dintre de cada unitat acadèmica que poden cursar estudiants de tots els graus de la Universitat i que tenen un reconeixement en forma de reconeixement de crèdits determinat, i en aquest moment n'hi ha simultàniament, simultàniament, impartides en llarg dels 3 trimestres aquestes. Crear activitats formatives que tinguin un cert reconeixement i que tinguin una certa formalització és important, i és una via que supera l'estricta via dels plans d'estudis, perquè tampoc ens en oblidem, tenir un pla d'estudis que haguem de millorar sense cap mena de dubte que la perspectiva de gènere ha de ser-hi i que això anem totalment d'acord amb l'ACO, que no ho fem ni ho volem fer sols. Però afegir o treure una assignatura dintre d'un pla d'estudis qualsevol ha de respondre a necessitats del pla d'estudis i aquestes necessitats del pla d'estudis són grosses, no són petites. Vull dir, afegir una assignatura, ho dic perquè, afegir una assignatura de gènere dintre d'un pla d'estudis no és una cosa tan senzilla com decidir afegir una assignatura dintre d'un pla d'estudis, no és crear una assignatura, perquè funciona allò de la teoria de la manta, que si en creu una, si estiro la manta, se'n destapen els peus, ho dic en sentit metafòric obvi, però afegir una assignatura de gènere dintre d'un pla d'estudis no és simplement decidir afegir una assignatura, perquè ha de quadrar amb un pla d'estudis que té unes competències determinades i que té uns objectius i resultats d'aprenentatge, etcètera. És un equilibri, no és una més. L'activitat formativa amb reconeixement de crèdits és una via i és una via per utilitzar i per explorar. També la idea aquesta de no tota la perspectiva de gènere relacionada amb la docència, es tanca en un pla d'estudis. Obrim una miqueta. Què més dintre d'aquesta activitat, aquest conjunt d'activitats formatives que tenen o no reconeixement, poden o no tenir reconeixement acadèmic en forma de crèdits, i tenim un programa específic, el programa PACS, és el programa d'activitats de compromís social, gràcies Mònica, en el qual s'inclouen les setmanes de la igualtat. Això forma part de l'aprenentatge informal dels estudiants. Sí, és un tipus d'aprenentat. Participant en aquest tipus d'activitats forma part de l'activitat d'ocent dels estudiants. Sí, sense cap mena de dubte d'un tipus d'activitat d'ocent o d'un tipus d'activitat d'aprenentatge que no es limita un pla d'estudis, tornem-hi. Doncs tenir l'oportunitat, com cada any, perquè no sé quants anys de setmanes d'igualtat, aquest és l'exemple de l'esde l'any 2018, però miro a la tània perquè ella evidentment s'ho sap. Tot aquest tipus d'activitats que les tenim, i només que les mirem una miqueta i que tinguem els sistemes d'alerta per ensenyar-nos-les, que aquest és, em sembla, un dels reptes que tenim pendent. És ensenyar-nos de debò que estem fent. Doncs les setmanes d'igualtat és un altre dels exemples d'aprenentatge informal o d'elements que formen part de l'activitat d'ocent o de l'activitat educativa en general dins de la universitat. Passa el mateix amb les campanyes de sensibilització que es fan des de molts serveis de la casa, des de la unitat d'igualtat en primer lloc, perquè són les grans perquè aquí hi ha dones. La gran promoció la fa i el gran impuls i la sort que tenim com a institució de tenir una algú que estira i empèny. Això és essencial perquè els projectes estiren endavant. La unitat d'igualtat és essencial, però també ho és el clic en tot el conjunt d'activitats formatives que es fan i que coordinen, més que fer, les coordinen de tipus diferents, des d'àmbits diferents i amb destinataris diferents. Però també la unitat de comunicació i de projecció institucionals, també, des de xarxes socials. Diguem-ne que el compromís, almenys en la campanya de sensibilització que hi ha darrere d'una campanya d'aquestes, hi ha una feina que tampoc es fa sola d'un conjunt de persones i serveis que, de vegades, de manera estructurada, estan coordinats, però de vegades no. El que també és important és, en moments, aturar-nos una mica, mirar què fem i què hi tenim. O l'espai aquest, l'espai biquidones, aquest espai que de cop apareix allà al campus del poble nou i que entres en una aula i veus allà a l'Esther Bonet que va fent, no sé què, i dius, i aquí què hi fan? Una feinada increïble com a activitat, no només d'aprenentatge informal, sinó com a activitat de cooperació, activitat de treball cooperatiu, de tot el que representa la biquipèria o el treball de la biquipèria amb dones, és una activitat ingent. Segurament els que som aquí, com que, a més a més, ja estem implicats i afectats en els dos sentits i en el sentit positiu, sabem què és, però si sortim aquí al pati i preguntem a un estudiant què és això del biquidones UPF, quanta gent ho sap? I no serà perquè no n'haguem fet difusió, que això vagi per davant, perquè en sembla que aquest una mica, ja no m'enrotllo més, però una mica la nostra proposta també és establim sistemes per fer visible el que fem, denunciar amb el que falta fer, el que falta per fer i treballem-hi per descontar, però el nostre punt de partida de ser, mireu, fem tot això i això no ens ho ensenyem prou, és allò de fer moltes coses, en fem moltes i molt ben fetes, tenim marge de millores sense cap mena de dubte, però ens comuniquem fatal amb tot el respecte i ho dic. Des del punt de vista dels resultats i per posar en valor la feinada que fem, que feu bàsicament, que és molt greu, que aquesta feina no la tinguem molt present i no serà perquè no ens hi esforceu i vosaltres us hi esforceu. El mateix que passa amb activitats desenvolupades pels centres, hi ha departaments aquí o hi ha centres, ara hi ha el director, el DTIC, el Departament de Tecnologies o l'Escola d'enginyeria, el món d'activitats que fan de relacionar, per incorporar noies primàries, secundàries, famílies, futures enginyeres, tot el món d'activitats, que són activitats que ja es desenvolupen dintre d'una unitat, dintre d'una uca, d'apartament i que tenen l'acompanyament i la bona entesa i la relació i la xarxa amb els serveis de la casa que s'ocupen d'aquest tema. Què vull dir amb això, que d'activitats estructurades des de fa, com a mínim, des de l'any 2013 formalitzades, n'hi ha moltes, molt bones i molt útils. Torno a dir, jo des del meu punt de vista em sembla que les ensenyem, entreien poc, poc, les fem xulegem poc, perdó, Tania. En termes de formació, en termes de docència, no n'hi ha prou en la formació dels estudiants, no n'hi ha prou en tot aquest conjunt d'activitats, d'aprenentatge formal, no formal i informal que us comentava, sinó que és obvi que cal, en un àmbit, en un model educatiu, tenir el professorat format suficientment. I aquí, el món d'activitats també que fem és ingent. Quina visibilitat tenen? Potser no tanta com la que hauríem de tenir. Ara penso en la xarxa en perspectiva. Si entreu a la web de la Unitat d'Igualtat, veureu la quantitat de gens o de persones, no sé com es diuen, perdoneu, perquè de la gent que forma part de la xarxa en perspectiva dintre de la mateixa universitat, que són professors i professors, que acompanyen altres professors, altres col·legues, en la perspectiva de gènere, en la seva docència. I han organitzat, ara últimament, un parell de sessions en els campos, l'últim en el que va ser el campos del poble o va ser aquí a Ciutadella. D'aquest acompanyament entre iguals, el nivell de co-participació és altíssim. I aquesta element de formació del professorat no només és necessari, i per nosaltres forma part de la docència, i tant que forma part de la docència en un sentit ampli, que el professorat estigui format. Aquest programa de formació continuada, en cursos sobre perspectiva de gènere, la docència, tallers, etcètera, el FIDU, el programa de formació inicial per la docència, aquest és molt essencial. Abans parlava el rector i el director d'ACO, del moment en què comença la intervenció, el moment de la primera contractació d'un professor, aquí ens passa el mateix. Des del punt de vista de la docència, el primer contacte que el professor té amb la docència és essencial, per això és tan important, que programes com el FIDU que es coordinen des del clic incloguin aquests mòduls d'incorporació de perspectiva de gènere la docència, és el primer contacte que un professor novel·l té amb la docència i té incorporada aquest element. Però bé, igual a les jornades i el conjunt d'activitats que es puguin fer. Aquí, majoritàriament, són professors majoritàriament. Aquest tipus d'activitats també ens impliquen. D'aquesta formació d'estudiants, d'aquesta activitat de formació del professorat, és obvi que anem de sortir recursos docents i és obvi que sense les peces dels recursos docents l'aterratge que ha aplicat és essencial. Abans en parlàvem, en parlàvem a la Montserrat també i és molt rellevant la quantitat de recursos docents que tenim en aquest moment, hi ha produïts i produïts per la majoria de gent que sou aquí. Des de la web, no hi entrem perquè no m'allargo més, però des de la web d'igualtat hi teniu aquest accés a recursos produïts, vídeos, els resums, les guies essencials, les guies de tots els àmbits que són fàcils, són comprensibles, són assumibles, no són exagerades des de cap punt de vista, és una cosa molt lògica, molt ben explicada, molt pràctica. Però bé, recursos docents en necessitem i anem de produir més i és veritat, com comentava abans l'Atània, he trigat més temps a enganxar manuals sobre la perspectiva de gènere en un àmbit determinat, que el temps que he trigat a trobar-los, he trigat més en això, i és veritat, però potser una de les nostres funcions en aquest sentit de visibilització és facilitar aquests tipus de recursos, encara que sigui molt fàcil i que sigui molt obvi, que en tenim molts, facilitar, no donar l'excusa de... És que m'ho he de buscar, ni això, no? Aquesta tasca d'elaboració de recursos docents sí que n'hi ha molts, molts, però filtrar-los, pentinar-los, prioritzar-los, difondre-los, això també és una responsabilitat d'ocet, i és una responsabilitat de professors que aquesta ens és molt propera, no? Diguem que la tercera pota, o la segona pota, perdó d'actuacions que hem fet, la primera és la part de formació, estudiants, professors en aquest sentit més ampli. Tenim una pota necessària, ara la comentava la Mònica, de promoció en el sentit d'afavorir, que s'emprenguin iniciatives, i aquesta promoció de moment la tenim desplegada, almenys a dos nivells importants. Un és tots els ajuts d'innovació d'ocet que promou la universitat via pla clic. Aquí ja veieu que es mento molt sovint el clic com a centre d'innovació, perquè realment la implicació del clic en tots els projectes de introducció de la perspectiva de gènere i són tot i que pot ser no tinguin el protagonisme inicial, o no siguin les cares visibles, el clic hi és, i aquí també és no només important dir-ho, sinó que reconeixeu que la universitat a través del clic hagi promogut o promogui que els ajuts pla clic, que és un ajut important per la innovació d'ocet, inclògui aquest any, ja fa temps, però aquest any inclou explicitament una línia per finançar projectes que pretenguin desplegar la competència de gènere dintre dels estudis. És a dir, no només és que tenim un pla clic, no, no, és que una de les línies prioritàries és aquesta. Bé, en aquest moment el pla clic del curs 2018, que el curs 19, 20 encara no està resolt, però està punt, ets el Manel, aquí el director, però bé, és aquest. L'altre focus o l'altre àmbit en què la promoció és essencial, és en concepte de premis. És una promoció més reconeixement. Són premis destinats a treballs de fida grau, treballs de fida master i tèsis doctorals, que aquest són nou, el de tèsis doctoral és nou, i el d'aquest any, el de treball de fida master també, el treball de fida grau, ja era que és a treballs que connectin, recerca i docència, treballs de final de estudis, amb el simbolisme que tenen els treballs de fida grau, de master i les tèsis doctorals, que els casos de treballs de fida grau i de master és obvi, que han d'incorporar el desplegament o la demostració de l'assoliment de totes les competències, i estem dient, premiem treballs específicament, que tractin aquests temes, i el de TFG, el de treball de fida grau, ja té 5 edicions, la convocatòria és anual, i la de treball de fida master i de tèsis doctorals, com dèiem, l'iniciema, aquest any, però és important també, no només reconeix la bona feina feta, sinó, a través d'aquest tipus de recursos, promoure que se'n facin més. A tot això, per també pensem que suma. I des del punt de vista, us deia, els tres punts de vista, la formació, la promoció i el reconeixement o la creditació, en aquest esforç i en aquesta voluntat d'institucionalització de les polítiques relacionades amb els estudis de gènere o amb el gènere, hem promogut el Minor, hem promogut ja pilotat la Unitat d'Igualtat i la Tània Vèrgia al davant, això és sada-dia, és necessita que hi hagi això, algú que empènyi estiri i és molt essencial, el Minor, com a el Minor en estudis de gènere, que l'hem posat en marxa aquest curs 18-19, el vam aprovar l'any passat en aquestes alçades, és el Minor de la Universitat que té més estudiants inscrits, és el Minor de la Universitat que té un nombre de signatures més panoràmiques, és un Minor transversal, sabeu que el Minor és una formació complementària al pla d'estudis d'un estudiant que pot tenir caràcter... No forma part del pla d'estudis de l'estudiant, ho dic perquè ara veig a l'Ignasi que fa aquesta cara així... No, és un títol propi de la universitat Pumpeufabra que representa una formació complementària dels estudis propis d'un estudiant, és a dir, està fora de l'expedit d'un estudiant, l'estudiant cursa els crèdits de Minor de més a més i que li dona una formació complementària i relativament allunyada del seu àmbit d'estudis principal. I en aquest moment en tenim diversos de Minors, no en tenim sis de l'àmbit de les humanitats, però en tenim un, que és el primer, i que són dels que té més èxit, a més a més, és el d'estudis de gènere, que permet que els estudiants completin una especialització en aquest àmbit a partir d'activitats formatives d'altres graus de la seva... d'altres graus, altres màster i activitats formatives complementàries puguin fer un paquet d'activitat formativa suficient. Per nosaltres aquesta una mica també és la línia, és que no es tracta que qualsevol cosa que fa un estudiant s'hagi de pagar per entendre'ns, hagi de tenir retribució en un sentit així, com a molt mercantilista, però que tota l'activitat que fa un estudiant, l'activitat formativa que fa un estudiant s'ha de reconèixer, ha de constar, ha d'existir. I aquesta és una de les maneres que hem trobat, perquè els estudis de gènere tinguin una visibilitat estructurada, formal. No ho sé si... I res, que com deien al principi amb la Mònica, una mica el resum és així, és que fem moltes coses, com a col·lectiu, com a universitat i no en cofullisme, reconeguem-nos que també fem moltes coses, que en fem moltes i molt ben fetes, gràcies a tothom, perquè aquí hi participa tothom, que tenim marge de millora sense cap mena de dubte i ara la part de bloc que ve ho constatarem, que tenim marge de millora i hem de créixer així, i que sobretot hem de comprometre'ns tots plegats a explicar-ho i a explicar-ho més. Explicar-ho més, potser no, però que arribin més i millor, sí. No ens hem de poder permetre que algú no sàpiga que... No ho sé, que és l'Albiquidona, es ho deia abans. Hem de sortir amb el nostre objectiu. El objectiu hauria de ser... Està tan integrat el tema que sortim al pati d'aquí i preguntem què és l'Albiquidona i alguns ho diuen. Sí, una activitat que es fa sobre l'Albiquipèdia, la relació amb dones i les entrades sobre dones a l'Albiquipèdia i que la fa una periodista boníssima, que es diu Esther Bonet i no sé què... Moltes gràcies. També per concloure, més enllà del mandat legal, que abans ho hem vist claríssim, amb les diferents lleis i els diferents marcs d'actuació, i ara amb el compliment per força de les acreditacions amb aquest marc de l'ACO. Jo crec que des del primer mandat amb en Jaume Casals ho teníem claríssim, que la política d'igualtat de genera era prioritari, que hem anat fent, que, com diu la Cristina, queda molt per fer, però que és un compromís que des d'equip de govern vam assolir, però després també ho vam fer participatiu. Primer, amb l'estratègic, on s'evidenciava clarament la voluntat de tota la comunitat, allà va haver un procés participatiu molt ampli amb estudiants i PDI de la voluntat de que això fos així, i després ho hem anat concretant amb diferents mesures, en el cas de les polítiques d'igualtat de gener, amb el pla d'igualtat, amb el segon pla, Isabel Vildiana. Per tant, a marcar el que avui treballem aquí, la perspectiva de gener de la docència, en un projecte molt més ampli, amb més eixos, 10, com us deia abans, de l'aposta de la Universitat Pumpefobre amb les polítiques d'igualtat de genera. Res més. Pregunta, és que la Cristina té eleccions a la seva facultat i ha d'anar al camp... He d'anar a votar el de gaire, a respecte de la mònica. Sí, puc respondre per les dues. Això també ha sigut molt positiu, aquesta coordinació, que treballa en equip amb els diferents àmbits per transversalitzar les polítiques d'igualtat. Alguna qüestió? Pregunta, dubte, clariment. Gràcies. Doncs faré com de doctoral, no quan defensen les tasis, perquè no sí cap a la i encara falta la de l'escrivar. Aquest és l'últim bloc de la sessió on es pretén compartir el treball que s'està fent des de les facultats, i crec que la idea era una mica com han ressaltat ara les vicerectores mònica Figueres i Cristina Jalpi sobre allà, de tot allò positiu i els avanços que s'hagin fet, però sense caure en el cofuïsme, perquè som conscients que, de fet, hi ha més feina pendent per fer que no pas feina avançada. Els hem demanat una persona per facultat que ens pugui fer aquesta valoració. Com veieu, són moltes, perquè són 8 centres a la universitat, per tant, una persona per centre, i per tant els hem hagut de demanar que siguin breus, que no passin de 5 o 6 minuts, que sabem que és un exercici que us estem demanant i que és molt injust, però que, si no, no sortirem mai d'aquí. Si ho sembla, seguim simplement l'ordre de l'ordre de l'escriva. Seguirem el mateix ordre del programa, que crec que us heu... Ah, no, només considero en el cas de l'escriva. Doncs tenim, us presento a tothom seguit, i després anem per l'ordre del programa, a l'escriva de l'auca de ciències polítiques i socials, aquí a l'esquerra, a l'altra costat, Pilar Medina, de l'auca de comunicació, seguida de la Gemma Revuelta, de sexe, M'Esther Farnús, al mig de l'auca de dret, Esther Oliveras, al seu costat, de l'auca d'economia i empresa, L'Anna Freire, de Detic, Rosa Serarols, d'Humanitats, i Montserrat Ribas, de traducció. Han sigut companyes que, en llarg d'aquests últims anys, han anat treballant en projectes coordinats, en diferents tipus de col·laboracions, i res, donem pas a les seves paraules, com hem dit relativament breus. Tindré un paperet preparat amb un cartell que indiqui 30 segons per si us passeu pel temps, d'acord? I si tenim temps podríem obrir uns minuts d'intervenció. Doncs comencem per ordre, com deien, el programa. A veure? Sí. Oh, fantàstic. Bé, gràcies a totes i tots, no només per convidar-me, per fer-me partir, saps, d'aquesta jornada, en la qual sóc l'únic home a la taula, la qual cosa parla bastant per si sola, i jo no vinc simplement per com ho hagin d'anar, li passa aquí, però jo tinc molt bona veu, puc presindir d'un micròfon, sinó que vinc com a aliat, i per tant estic molt satisfet i content de ser aquí. I les quatre coses que diré referents a la nostra facultat, ciències polítiques i socials, tindran la bastant del que s'ha pogut o s'ha intentat fer, i la bastant crítica i autocrítica i brutalment crítica, que és el que ens perdoca, crec jo, especialment en un dia com avui. En el procés de verificació i acreditació del grau, i a vegades les paraules es confongui, les barrejo, perquè ho vaig patir molt i molt directament, feia poc que havia solit el càrrec, i vaig haver d'encarregar-me això, i vaig aprofitar la finestra d'oportunitat per incorporar les qüestions formals. No sé si anem ser els primers, no vull fer afirmar que el com que no és, però anem a posar la competència transversal dins del nostre memòria, dins del nostre pla d'estudis, anem a posar la competència transversal de gènere, amb l'intentió d'incomporar-la de manera efectiva. El redactat que anem a posar és un paret diferent del que avui ja ha sortit esmentat diverses vegades. Nosaltres anem a posar-ho, identificar i analitzar críticament la desigualtat de gènere i la seva intersecció amb altres eixos de desigualtat. El problema d'aquest element és que no anem desenvolupar els resultats d'aprenentatge, i és una qüestió que hem de corregir. Tot i així, també, en el nostre descripció del perfil d'estudiant i de la descripció del pla d'estudis, jo, el perfil de l'estudiant que buscava formar el nostre grau a la qüestió de la perspectiva de gènere com a element definitori, no només competencials, sinó en l'aproximació d'ocet del nostre grau, a través de la literatura que es posava en aquesta part de la memòria de pla d'estudis i que està redactada, l'he portat aquí i no la llegiré, però que està redactada per les qüestions de relacions col·lunials, etcètera. Element importants que s'ha anat fent. En paral·lela a aquest procés de verificació, la Tanya va endagar el procés de diagnosi per senyalar-nos on estàvem. I, bàsicament, el diagnòstic era dir no és que on estàvem, sinó que no estàvem, bàsicament, que no estàvem pràticament en lloc. A la detecció dels continguts bibliogràfics que m'heu esmentat abans, un dels eixos principals o claus de la perspectiva de gènere estàvem al voltant del 20% d'autores més o menys, amb moltes variacions i, per tant, amb nivells molts baixos. Coneixement baix, sinó nul, sobre la perspectiva de gènere del professurat i un percentatge molt baix en temes de continguts i, per tant, d'incorporació efectiva en la pràctica d'ocent de la perspectiva de gènere. Com hem anat analitzant això, a part de l'incorporació formal, anem a fer activitats de formació específics en perspectiva de gènere dintre de l'apartament, en què el grau de participació va ser entre reduït i baix. La participació, la cooperació del professurat, és essencial per fer tot això i els mecanismes, d'insentivació i, per no dir de coerció, que haurien de fer falta per fer això, són molt reduïts. Incorporació de dones i de recerca, en perspectiva de gènere, en les issons i laborals del grau, per no només la visibilització simbòlica, acadèmica, com a referents de coneixement, com ho són, sinó també en recerca que està genderitzada. Incorporació de dues assignatures objectives, una lleiera i l'anem formalitzar al grau i són dos objectives. Per tant, la crítica, com ha sortit esmetat abans, són dos objectives i, per tant, són objectives. I ara no constem d'una assignatura obligatòria, al grau estrictament en aquest tema, amb el grau d'audit de la presència a la nostra departament de l'Atània, a la qual us hem deixat bastant de temps a la universitat i crec que la reclamarem molt urgentment a la nostra facultat i centre. I ara, en això que esmentàvem de la feina del clic, acabem de presentar conjuntament Jo i l'Atània amb la col·laboració de la direcció del centre, un ple clic per començar a fer que això que està formalment reconegut al pla d'estudis passi a ser part de la realitat i, per tant, passar a transversalitzar la perspectiva de la genera de la docència a la nostra grau. No en petites miques, en petites assignatures, com hem fet fins ara, hem professorat sensibilitzat o aliat, el qual no és majoria, sinó començar a aplicar i treure l'alarmament pesat i intentar fer d'això una realitat en tots els àmbits d'actuació de la nostra facultat, no només en el que té referència al grau estrictament. Si ha anat bé de temps, fantàstic, si no, perdoneu-me. T'ha sobrat fins i tot un minut, sí, que perfecte. Vols afegir alguna cosa? No l'ho preferit. Bé, anem com a participada al curs d'economia feminista com ha sortit abans la vicerectora Angelpiu Esmentat. I crec que és molt important que també fos la nostra participació en col·laboració amb la iniciativa estudiantil, perquè és un element importantíssim que aquestes activitats tinguin visibilitat i les vinguem a termes dels estudiants. A les plans estudis d'universitats com Princeton, Uppsala, importants referents, assignatures d'economia feminista o d'economia gènere, estan dintre del pla d'estudis obligatori. I aquí he sabut de fer d'aquesta manera quasi paral·lela en suport formal per part de la facultat, amb organització dels estudiants i amb reconeixement com a curs d'extensió universitària, amb avi oblidat i com que m'has donat temps, ho he aprofitat per dir. Moltes gràcies a tothom. Gràcies, Abel. Seguim amb la Pilar Medina, de l'auca de comunicació. Bon dia, bona tarda a tothom. Gràcies per estar aquí i també per la invitació. Parlo, com s'ha dit, en nom de les actuacions que s'estan desenvolupant la facultat de comunicació, que, com molts de vosaltres sabeu, es desplega en tres graus, publicitat i relacions públiques, comunicació audiovisual i periodisme. Per tant, també intentaré detallar actuacions individualitzades de cada grau. El punt de partença és, òbviament, negatiu des d'unes dades prèvies que érem una de les facultats en menys presència de perspectiva de gènere a la docència en els diferents temes i he volgut començar aquesta presentació amb un punt d'arrancada que comença amb la presentació de claustre d'aquest curs acadèmic per part del Dagà, Jordi Balló, en què presenta a claustre la idea que l'introducció de la perspectiva de gènere a la docència en comunicació serà un dels elements claus i eixos estratègics del seu mandat. Això em sembla important, perquè, com s'ha dit abans, quan l'institució entoma la perspectiva de gènere, transmet un missatge molt clar a tota l'equip de treball. Això ens permet, a partir d'aquesta declaració de principis estratègics, començar a treballar amb els diferents direccions de grau com fer-ho i aquesta era la pregunta. Llavors, ja en el primer trimestre, reunim amb direccions de grau i uca per començar a treballar en el tema inicialment que entindríem com visibilitzar les dones dins dels plans docents, introduir la mirada de gènere, la perspectiva de gènere dins de la metodologia docent. Lligat amb això, farem assessorament individual aquells professors que volen treballar en més cura la incorporació d'aquesta perspectiva. Junta, amb això, ha sortit una optativa que té tot lo de bo i dolent que té l'optativa, però és la primera que tenim de signatura transversal de comunicació i gènere que es posarà al marxa el curs vinent de quatre crèdits i que, a més a més, formarà part del minor en estudis de gènere que també ha dissenyat la Tània, a la qual també publicament felicito per això, perquè sabem quant difícil és tirar endavant el minor. En quant a actuacions concretes de cada grau. Ho vull detallar també per veure l'implicació de les diferents direccions de grau en aquest tema. Publicitat i relacions públiques va aprofitar al primer trimestre la presentació general de secció per introduir aquest tema dins d'una conferència en la qual un dels companys, un dels professors, va donar l'exemple de com havia pensat en introduir en el seu temari, aspecte que no havia contemplat fins aquell moment, el tema de on són les dones a la meva signatura. No n'havia pensat i d'això fa una conferència i d'això serà tema d'estudir també a la seva signatura. Les pioneres en les recerca i teories de comunicació. En paral·lel, totes les actuacions i convidades que ha tingut el grau, començant per la lliçó inaugural del curs, se convocarà i se presentarà una dona i també dins les actuacions de març vindrà la degana del Col·legi de Publicitaris i Relacions Públiques de Catalunya. En el cas de periodisme, s'han fet 3 actuacions, 3 aules obertes vinculades al tema de la presència de les dones en les notícies i també vinculat aspectes de la inclusió social, tractament de la violència de gènere als mitjans, participació en la Global Week i amb la directora Alba Sotorra. I també s'ha aprovat una idea que ara s'està dissenyant per acabar de presentar d'un projecte pleclic per treballar el desplegament de la perspectiva de gènere en va ser 4 signatures, una per curs, perquè ajudi a la radiografia però que també sigui un element dinamitzador de la introducció de la perspectiva de gènere en el grau. Comunicació de visual. En el cas de comunicació audiovisual també hi ha una aposta clara per aprofundir una perspectiva de gènere en els estudis. Se està elaborant una informa que la direcció de grau ha començat a presentar final de curs amb la quantificació de la presència de perspectiva de gènere als assignatures, partint d'un clic que es va fer fa uns anys per veure quina ha estat l'aument, quantificació de la paritat en la bibliografia de les assignatures i anàlisi de la paritat en la docència, tenint en compte el número de professors i professors i hores de docència. En aquest sentit ja disposant d'una dada s'ha intentat augmentar la presència de dones de la docència de grau, tenint accions per augmentar aquesta presència i perquè mirem una mica les dades on l'acció quan és quantificada potser ja per tant de llum s'ha passat d'un 29% en 34%. Allà estem. Evidentment també s'ha treballat en la paritat en les conferències en actes organitzats pel grau i es vol destacar que la inauguració dels estudis va anar a càrrec d'una dona, la Mercedes Álvarez, destacant que en els 25 anys dels estudis fins a aquest curs només ho havíem fet dues dones. També s'han fet actuacions com la presentació de la sèrie i les de hockey i de les aules a la televisió que pertanyen a exalunes de comunicació visual del nostre campus, de l'UPF i se treballen a la necessitat d'incorporar continguts en perspectiva de gent en manera transversal, paritat de bibliografia, filmografia, etcètera. A nivell de màsters, la sopsdirectora de postgrau del nostre departament té un projecte clic en marxa aprovat per veure en perspectiva de 5 anys com s'està fent això a nivell de màsters. Disposem d'un màster, el màster Internacional Studies on Media Power en Difference, que incorpora una assignatura, la de Power in Gendered Diversity in the Media, però que tot ell en sí és interseccional. Per tant, encara que té aquesta assignatura, la resta d'assignatures té una mirada interseccional a la perspectiva de gènere. Dins del màster de cinema se va convidar també a dues dones, per dins de la assignatura d'Extror Studies, se parla de metodologies feministes i gender studies. I dins de la setmana de doctorat, en el primer trimestre, la presentació se m'hi va convidar a introduir dins de la presentació dels nous doctorants de primer any que volia investigar i fer recerca des de la perspectiva de gènere tant en l'equiparació dels grups com incorporen les dones i com s'incorporen els temes de gènere en les seves recerques com a variable o com a perspectiva. I a més a més també se va convidar a fer una ponència, un workshop que, en aquest cas, també ha adreçat els estudiants de doctorat del Departament i, en aquest cas, ha entrat en mèdia en posfèminis. I amb això ja està, gràcies per la seva atenció. Gràcies, Pilar. Una cosa que m'agradaria senyalar també, abans comentaven les vicerectores, aquest és un treball col·lectiu i és de tota la institució, però jo vull fer un agraïment especial a les professors que han sigut aliades, professors i professors, però majoritàriament professors que han sigut aliades en llarg de tot aquest temps. Aquí a la taula, per exemple, tenim tres professors que són docents del Minor i la mateixa Pilar, que és la responsable dels programes de Minors i que també ens ha ajudat moltíssim a poder tirar endavant el programa. Seguim amb la Gemma Revuelta, de l'UCA de Ciències Experimentals i de la Salut. Sí, l'UCA es diu UCA de Ciències de la Salut i la Vida. No, no ho dic, posa sexe. Com que sexe, la gent no sap el que és. Una altra cosa és el sexe, que això més o menys sabem el que és. En la nostra UCA el curs passat va confluir tota una sèrie de circumstàncies per part dels estudiants, del PAS, del PDeI, de la propera universitat, que ens van fer concloure que necessitàvem tenir una organització. Necessitàvem tenir una estructura conjunta en la qual estiguessin tot el representat i es va constituir el Comitè de Política de Gènere, que oficialment va començar justament un any, el 4 de juny. En aquest comitè està representat tots aquests col·lectius, som 8 persones, i llavors les seccions que fem som docència, recerca, interrelació personal i tot el que tinc a veure amb el món universitari i amb la formació de futurs professionals i amb la nostra responsabilitat de cara a la comunitat que també és part de la vida universitària. Jo faig simplement alguns apunts amb alguns exemples concrets que suposo que així també s'entendran millor. Per exemple, de cara a la docència el que fem des del comitè és evidentment fer de difusió i de interlocutòs entre la unitat d'egualtat, la universitat i el nostre camp, la nostra UCA. Hem fet difusió del mar general de l'ACU, coses concretes que hem detectat de cara a la docència. Per exemple, els propis estudiants a través dels seus sindicats han detectat coses específics d'algunes assignatures o generals. A la nostra UCA es estudia biologia humana, medicina, informària, fisioterapia, bioinformàtica, juntament amb el DTIC, etcètera. Nosaltres ens deien, per exemple, els humans que s'expliquen, els cossos humans, normalment sempre són els cossos masculins. En poques assignatures es presenten els cossos de la dona. Coses més concretes, per exemple, les malalties, s'expliquen com si fos una cosa asexuada i no s'expliquen si són més freqüents en dones o en homes o si són més greus o si respon en millor tractament. Aquestes particularitats de la pròpia contingut docent detectat pels propis estudiants, i nosaltres el que hem fet és recollir-ho i anar directament als professors responsables de les assignatures per explicar-los com podríem millorar la seva assignatura des d'aquesta perspectiva a part de donar instruccions generals. Com que també estem formant futurs professionals, intentem, i això hi ha diferents sensibilitats, però jo com a mínim ho intento sempre, és no només limitar-me al meu contingut, sinó també, per exemple, en el cas dels estudiants de medicina, al final seran metges o metgeses. En català està molt clar, dient metgesa, però en castellà, no decimo és mèdica, jo soc mèdica, encara sona molt malament, també intentem cloure aquesta reflexió sobre com veuen el seu futur professional i si elles mateixes diran, soc mèdica o diran, soc mèdica, soc una mujer mèdica, és l'expressió més habitual que encara la tenim. Aquesta incorporació és el que volem entrar, no només en el contingut d'ocident i la bibliografia, sinó la pròpia persona com a futura professional, com es definirà a si mateixa, dins d'aquesta perspectiva de gènere. A part d'aquesta detecció de casos concrets, continguts i viscions de perspectiva, de gènere també els propis estudiants ens han dit que volen tenir unes formacions concretes, com per exemple més formadors sobre com detectar la violència de gènere a la consulta, com detectar la consulta mèdica, aquells casos que estan amagats, però que tu aprofites aquella visita per veure si aquesta dona està realment tenint sintomatologia de violència de gènere, llavors hi ha una assignatura que hi ha un seminari sobre això i hem dit, estem treballant per tornar-lo a fer, també en l'últim curs, perquè ara només ho tenen el primer curs. Després també tota la perspectiva del gènere com a determinant de la pròpia salut. Això seria més aviat tota la part de continguts que necessiten els estudiants i que ells mateixos, i elles mateixes sobretot ho demanen. Després hi ha tota la part de docència també que té a veure amb la recerca i això juntament amb el clic una altra vegada. L'any passat es va voler fer un curs de perspectiva de gènere a la recerca, no vam tenir èxit i es va bé de cancel·lar, perquè la gent no es va apuntar. Aquest any es va ofert el poble nou ciutadell, em sembla, ciutadell i el campus Mari, finalment s'ha hagut de fer tot en la nostra àrea, s'han apuntat 12 persones. No és fantàstic el número, però aquelles dos segur que hauran après molt. És de com integrar la perspectiva de gènere en tot el procés de recerca des que ho dissenyes, fins que ho interpretes, ho comuniques, etcètera. I crec que aquí ja tenim un bon material. Estic segura que l'any que ve encara tindrem més. Activitats de difusió hem fet moltes durant tot l'any, perquè el fem aquesta part d'intermediaris, però coses pacífiques que fem pel professorat. Per exemple, el dia 8 de març i el dia 11 de febrer, que era el dia de les nenes i les dones a la ciència, vam dir al professorat, escolta, amb les que tingueu avui docència, recordeu-vos de mencionar que avui aquesta setmana és tal, i si podeu donar el nom d'alguna científica, o si no és una científica com a mínim donar dones que hagi sigut important en les vostres vides que ser bons professors i bons investigadors per fer aquesta referència i com a mínim que tinguin aquesta sensibilitat. I res, i simplement per acabar, del Maria de Maesto, que tenim un ajut de Maria de Maesto, que inclou recerca i docència. Aquí també hi ha activitats de formació de les pròpies dones que estan fent en recerca, de cursos, d'empowerment i de competitivitat. I això s'ha fet l'any passat i continuarem l'any 20. Aquí estem. Gràcies, Quema. Seguim amb l'Àster Farnós de la UCA de Dret. Bona nit i en primer lloc enhorabona per l'organització d'aquesta jornada, en nom meu i sobretot de la Vegana, de l'UCA de Dret, que és en nom de la qual jo parlo. A nivell de grau, l'UCA de Dret de la Universitat Pompeu-Fabra, comprem els 3 estudis del grau en Dret, grau en relacions laborals i grau en criminologia, té avui una oferta més aviat limitada de signatures basades en qüestions de gènere o que integren la perspectiva de gènere. Aquesta oferta en els darrers anys s'ha anat incrementant i crec que això és positiu, sobretot perquè partíem d'una situació anterior on l'oferta era nula, pràcticament inexistent. Creiem que en els darrers anys aquesta millora s'ha produït en part gràcies a que la recerca de professors i professors, sobretot dels més joves, incorpora la perspectiva de gènere i això revertitja en la docència i en part també per un aspecte molt positiu. Hem notat que hi ha un interès clàver per als estudiants i les estudiants en qüestions de gènere, només que el veure l'any passat l'àrea de dret penal va organitzar diverses jornades per debatre el cas l'amanada, per exemple, i l'assistència dels estudiants i en aquell tipus d'acte va ser massiva. Les repercusions socials que tenen sentències com aquesta fan que hi hagi un grup d'estudiants cada cop més nombrós que fa dret per canviar la societat en aquest sentit i per fer-la més justa i igualitària. Això ha motivat, entre d'altres coses, que s'ofereixin assignatures que en el passat no existien i un exemple nou, i crec que hem de mencionar, és el cas d'Egent d'Erandeló, que és una optativa nova que s'ha ofert per primer cop aquest curs 2018-2019 i que ha tingut una gran acollida. De fet, ens va sorprendre, perquè és estrany que una optativa que ningú coneix i que ningú recomana i per tant l'efecte bocaurella no pot jugar, tingués d'entrada més de 80 matriculats. L'acceptació durant aquest any ha estat superbona i això ens ha fet que, de cara al curs vinent, de 1920, la dividim en dos grups i l'oferim en dos trimestres. És una assignatura que és gender-based, és una assignatura on el gènere està present, no és només de forma transversal, és l'element central del curs. Això es dona en altres assignatures. Element negatiu són majoritàriament assignatures optatives, no són assignatures obligatòries als estudiants i les estudiants que s'hi matriculen són estudiants particularment motivats. Per exemple, dona, família i mercat laboral a relacions laborals i un cas, una mica específic, que no és d'una optativa, és de la assignatura obligatòria gender en criminal justice system, que s'ofereix el grau en criminologia, i que és una assignatura estrella a tots els anys i de les més demandades entre els nostres estudiants d'aquí i de fora. Els estudiants erasmos també tenen un interès molt gran per aquesta assignatura. I hem vist també que aquest interès es veu molt clarament en la selecció del tema de treball de fil de grau. Cada cop hi ha més estudiants que volem fer un treball de fil de grau, no només perquè hi ha un premi a millors treballs de fil de grau en matèria de gènere, que segur que també ha influït, sinó perquè tenen una motivació especial i això es veu per exemple en treballs que hem dirigit altres companys que mateix sobre discriminació per raó de gènere en processos de selecció de treball o sobre responsabilitat reproductiva dels que no menen inseminadors. Les carencies, en aquest sentit, en assignatures que estan basades específicament en el centre, com he dit, l'optativitat. De moment no hi ha prou assignatures obligatòries. Tot dia això sí que hi ha assignatures on transversalment hi ha una visió de gènere clara. El dret és un instrument social de canvi i moltíssimes assignatures, no diré totes, però moltes, han d'incorporar alguna perspectiva de gènere, anàlisis d'altre punt de vista de gènere, etcètera. Són assignatures obligatòries i això és positiu. Les veuen tots els nostres estudiants del grau, dret o relacions laborals o criminologia, però el problema que trobem en aquestes assignatures és que el fet que hi hagi una perspectiva de gènere depèn moltíssim de la sensibilitat particular del professor o la professora que la imparteix. Per tant, en un determinat grup es pot veure teoria del dret amb una perspectiva de gènere clara i en un altre grup no. Exemples, fonaments del dret privat, és una assignatura a la que d'entrada no s'ha donat perspectiva de gènere, però té una part de dret de la persona on es pot parlar de transsexualitat, transgènere, etcètera. Història del dret, ciència política, drets i llibertats fonamentals, dret penal, dret del treball, dret mèdic i de la salut, dret de família o institucions de dret privat romà. És a dir, són moltíssimes les assignatures on s'ha de passar, evidentment, per una visió des del punt de vista de gènere. Junem a aquesta qüestió més de caire d'oceni i assignatures. Acabaré amb una menció especial en com intentem introduir el gènere a l'UK de dret i és a partir també d'altres activitats. I una activitat on creiem que això pot tenir molt d'interès a partir d'ara és la clínica jurídica de la Universitat Pompeu-Fabra que ha començat per primer cop aquest curs 2018-2019, que és una activitat voluntària, els estudiants ja accedeixen voluntàriament, hi ha una selecció, es vincula a la idea d'impacte social, ajuda en persones amb situació de vulnerabilitat, i aquí ens podem trobar casos on hi ha dones en una situació especial de vulnerabilitat, en àmbits com la pobreza energètica, alguns casos que han arribat tenen relació amb aquest àmbit, o un cas de dret de família que ha arribat aquest any a la clínica i que afecta una mare soltera. És el primer que ha estat seleccionat com a cas amb especial interès acadèmic i social per ser defensat, però bo, i per tant els estudiants veuran no només un cas teòric, sinó un cas amb impacte real. Altres activitats que intentem impulsar la realització de jornades anuals, com la jornada sobre gènere i dret privat, però sí que des del punt de vista de perspectives de futur ens falta d'alguna manera on queda una mica de marge de millora, sobretot com deien el camp de la interdisciplinaritat i la transversalitat, el camp de ser pròpios d'uns estudis com els de dret, que es caracteritzen per tenir un gran impacte social. Som el segon departament, si no m'equivoco d'aquesta xarxa en perspectiva amb més professorat, 7, però creiem que anem de ser molts més i per tant hi ha la voluntat clara per part del de ganat de realitzar jornades de formació i de difusió entre el nostre professorat, que és, crec, la part en la qual tenim més marge de millora. Moltes gràcies. Moltes gràcies, Esther. Ara, quan sentia el nom de les assignatures en els diferents graus vinculats a l'auca de dret, és un altre element a assenyalar. Moltes d'aquestes assignatures no només són optatives, sinó són optatives en anglès. Més de la meitat de les assignatures del minor en estudis de gènere són en anglès. Per tant, aquesta autoselecció de l'alumnat, per interès, hi ha de feigir una segona barrera, que és la de l'idioma, perquè el context d'oportunitat en el que algunes assignatures s'han pogut crear, té a veure també amb ampliar l'oferta de crèdits en anglès, per tant, siguin conscients que també és una barrera que tenim. Seguim amb l'Ester Oliveres de l'auca d'economia i empresa. Des de l'auca d'economia i empresa, la sensació és que estem una mica més en rever en el nombre d'initiatives en comparació amb el que he escoltat. Per tant, he fet una presentació que posa una mica amb antecedents al diagnòstic que es va fer fa un parell d'anys, i una mica la necessitat social que hi ha. Va ser en el 2016 on realment el desperdici de talent femení ha estat tenint un cost a nivell econòmic que és enorme. I disforgeixen els foros econòmics aquests que surten només homes prenent aquestes decisions, per tant posada a relleu que ja no és només un tema de justícia social, sinó que és un tema de vens econòmic. També vaig estar en una jornada de diversitat i les empreses estan boges buscant diversitat en els seus equips, perquè uns seguit d'homes heterosexuals blancs no generen solucions innovadores. Per tant es necessiten equips diversos i que les persones brillin en la seva diversitat. Llavors hi ha més enllà del gènere, la raça, diferents edats i tenir equips diversos que saben treballar bé genera rendibilitat. Per tant l'UCA d'Economia i Empresa s'hauria d'estar preocupant de formar professionals que sàpiguen treballar amb equips diversos. Això és un altre exemple d'una empresa multinacional que va comprovar que els equips que són diversos milloren en seguretat, milloren el compromís dels treballadors, hi ha menys absentisme, hi ha fins i tot menys accidents. Per fora, jo crec que a l'universitat està una mica com un sàngüit, hi ha molta pressió per nivell dels estudiants, hi ha pressió a nivell de societat, però jo crec que falta acabar, a la meva UCA, acabada de que t'respuï a les persones. A mi em va costar molt de tornar, jo no sóc especialista en gènere i em va costar molt de veure la discriminació que hi havia. Tenim uns estudis que són bastant feminitzats, a management hi ha un 60% de dones, també economia una miqueta més baix, però quan anem a doctorat, el percentatge de diferència entre dones al grau i dones a doctorat baixa gairebé un 30%. És moltíssim. Potser alguna cosa s'està fent durant els graus, que són dades pumpeus, no són dades nationals. Com vam fer l'anàlisi, fa dos anys, hi havia molt pocs continguts en temes de gènere, només dues assignatures, Recursos humans d'Economia Laboral, tractava aquests temes, i hi havia moltíssims homes present. El professorat és un 27% de dones, segons UPF i enxifres, 74% d'homes, la bibliografia no arriba ni al 20%, fixeu-vos en l'obligatòria, un 14%, i aquestes lliçons d'economia dels 27 anys que hi ha lliçons d'economia per inaugurar el curs, només una havia estat impartida per una dona. Llavors, al final, els estudiants ens acabem sentint un home que és la referència i una dona més petita que li costa trobar al seu lloc. Llavors, les empreses han d'estar construint plans d'igualtat, si sembla que es podrien empoderar des d'aquí. Llavors, canvis que hem fet gràcies al recolzament institucional, doncs és aquest recull de recursos docents, també la xarxa de persones de suport que estem ajudant aquells professors que volen incorporar la perspectiva de gènere. Aquí considereixen les meves companyes que dependen de la sensibilitat de cada professor a professora d'introduir canvis que a vegades s'acosten, però que és bastant puntual. No hi ha una sensació que sigui algú urgent, sinó que depenem de la voluntat personal. L'any vinent es començarà una optativa nova, gender econòmics, impartida per la Libertat González, és una optativa que formarà part del minor de gènere. També a la lliçó d'economia hi haurà una dona. No tenim el compromís encara de que cada dos anys serà una dona, però bé, almenys trenquem una sequera de 10 anys sense una dona a la lliçó d'economia. I he posat temes de selecció de personal que potser no eren, però hem aconseguit comissions penitaries a la selecció de personal, s'està treballant en aquesta creació d'una comissió d'igualtat a nivell d'UCA, que hi haurà representants de tots els perfils professionals i també estudiants. I en el cas d'estabilització de dones en teni ordre, com es tindran contra la maternitat o paternitat i s'aturarà el rellotge. I de cara al futur, com que era una visió així de futur, tenim referències de dones economistes que han tingut un paper i que caldria posar en relleu. I també aquí vaig buscar Harvard. Tenen set assignatures relacionades amb lideratge femení, economia, gènere, rassa, societat. No arribarem aquí, però si podem anar incluent aquests temes a la resta d'assignatures. I també una reflexió sobre l'evaluació amb les dones, com s'evaluen. Oxford va fer aquesta prova d'extendre el temps en 15 minuts en els examens tiputers, perquè les dones responen pitjor a la presió. Si tens mala nota, no tens un accés a tantes beques. Llavors mirant quin moment es produeix aquesta pèrdua de talent i si és en l'evaluació, doncs mirar de sol ventaro. Jo crec que com a universitat el que hem de fer és prevenir la pèrdua de talent femení. Llavors, quins missatges donem perquè aquestes dones no vagin abandonant en estadi superior. I un tema que ha sortit molt, que ha sortit molt en empreses és aquest enconxus valles, que tots tenim tendència a voler treballar amb persones que pensen com nosaltres i que la dificultat està en buscar persones que no pensen com nosaltres per treballar, i ja està. Moltes gràcies, Esther. Seguim ara amb l'Anna Freire de Detic. En primer lugar, me vais a disculpar, que voy a romper la melodía del catalán por cinco minutos, pero no hablo catalán de momento con fluidez. Me mezcla con el gallo y con el italiano y soy exactamente igual a un robot que empieza a perder la batería. Entonces, es mejor por vuestro bien y por el mío que ha gastos cinco minutos en castellano. Entonces, bueno, como ya me presentó Tania, soy Anna Freire de la UCA de Tecnología. Ahí tenemos un problema exagerado de desbalance de género, no solo en el profesorado, sino también en el alumnado. En el profesorado estamos en torno a 26% de mujeres docentes y en el alumnado depende de la carrera del grado, pero os comento, os voy a empezar comentando las cifras de las ingenierías de redes de telecomunicaciones, de ingeniería informática y sistemas audiovisuales que están en torno a un 10% o un 12% de mujeres estudiantes. Entonces, claro, hay gente que a veces me dice, pero ¿por qué es un problema esto? Porque a lo mejor en tecnología tampoco es un problema el hecho de que haya un desbalance de género. Obviamente es un problema, es un problema, porque no podemos dejar un 50% de la población fuera de los procesos de diseño de tecnología con todo lo que usamos la tecnología hoy en día y con todo lo que se va a usar aún más en el futuro. No podemos dejar un 50% de la población fuera de las ofertas de trabajo en tecnología, que serán cada vez más, cada vez habrán más ofertas de trabajo que toquen de algún modo la tecnología. Y además, porque no solo nos debemos de preocupar por desigualdad de género, Tania tuiste ejemplos de casos en los que, por ejemplo, era complicado definir los síntomas de una enfermedad en mujeres porque siempre se había estudiado en hombres, pero pasa lo mismo para cualquier tipo de diversidad. Yo os voy a poner un ejemplo desde la parte de tecnología que bueno, en una empresa diseñaron un dispensador de jabón y en esa empresa sólo había personas de piel blanca para probar ese dispensador y cuando se puso en acción, cuando se vendió y se empezó a distribuir por hoteles o por oficinas de empresas, no funcionaba cuando una persona de piel negra quería utilizarlo. Entonces aquí se ve la necesidad de, sobre todo, cuando desarrollamos sistemas de inteligencia artificial que están basados en ejemplos de que estos ejemplos sean diversos para evitar un sesgo y, sobre todo, que este sesgo se promueva a lo largo del tiempo. Entonces, realmente, como somos conscientes desde esta UCA de que necesitamos cambiar estas cifras y cambiar este panorama, la verdad es que estoy muy orgullosa de nuestra UCA porque hacemos muchas iniciativas y trabajamos mucho para vencer esto. Entonces lo he dividido como en tres bloques, las tres iniciativas que hacemos. La primera es, sobre todo, responsabilidad de la USKID. Aquí quiero nombrar a Veronica Moreno y a Daviña Hernández porque hicieron un gran papel en colaboración también con UFF Igualtat, han desarrollado material, unas guías para incluir la perspectiva de género en la docencia. Han creado, por ejemplo, una lista por asignaturas con bibliografía diseñada o creada por mujeres. Eso es un arduo trabajo porque muchas veces, realmente, en tecnología, cuesta encontrar bibliografía hecha por mujeres y lo han hecho por asignaturas para que después los docentes podamos tener ahí un recurso para incluir en nuestras guías. Han hecho también un repositorio de ideas, de sugerencias que nosotros podemos implementar en nuestras clases. De hecho, se ha implementado a nivel de contenidos y de metodología ya entre esas asignaturas, una asignatura obligatoria en cuatro de los grados de tecnología. Y se han formado a tres profesores más de manera que se incluya en dos asignaturas más en el futuro, tanto en contenidos como en metodología. Os comento, por ejemplo, una de ellas, que es tecnología de la información, que es una asignatura que coordinaba yo. Aquí, realmente, juegan mucho el papel de unconscious bias. Cuando tú no te das cuenta o has estudiado una ingeniería, un doctorado, siempre en minoría, pues tiendes a replicar lo mismo que has visto siempre. Y por estas sugerencias que nos han dado ellas, he integrado bibliografía de mujeres, he creado grupos mixtos, cuando buscas voluntarios, lo esfuerzo, pero lo hago. Un chico y una chica que salgan al encerrado, bueno, la pizarra. Por ejemplo, cuando lo sentamos a hacer las prácticas, muchas veces comparte un ordenador cuando están en grupos de dos. Y no sé por qué, las chicas se agrupan y hacen grupos entre ellas, pero cuando queda alguna chica impar y se sienta con un chico, es él el que gobierna el ordenador y se sienta a ver lo que el chico hace en el ordenador. Bueno, pues como son prácticas de dos horas, a la hora yo le cambio el teclado y si lo pongo a la chica, dices, bueno, ahora lo manejas tú. Y estas cosas que al principio no lo veías o no te das cuenta, porque a ti también te habían ocurrido en tu carrera tecnológica, pero que desde que lo haces una vez ya inmediatamente te sale. Entonces no es necesario ya que lo vuelvas a pensar, en el resto de asignaturas que vayas a dar, te va a salir este tipo de comportamiento que yo creo que incluso a ellos les ayuda un montón, para ver su situación. Después, claro, muchas veces pensamos que las chicas no elige en una carrera tecnológica cuando tienen 18 años y tienen que elegir su futuro, pero es que el problema no vine de aquí, el problema viene ya de cuando están en primaria, de edades tempranas, que es cuando se crean realmente los estereotipos de género que hacen que ellos erijan carreras de ingeniería y ellas pues enfermería. Entonces lanzamos desde el departamento muchas iniciativas para centros de primaria y de secundaria, para romper estereotipos, hacerles ver mujeres modelos, role models, que es lo que llamamos mujeres profesionales, trabajando en teología, y para que vean que realmente ellas pueden llegar a desempeñar profesiones como las de estas mujeres. En concreto yo lidero una iniciativa que se llama Visibilizalas, este es el tercer año que se realiza ya, es para centros de primaria y secundaria en el que alumnos y alumnas, porque es importante atacar a los dos géneros, ¿no?, atacar. Entonces alumnos y alumnas crean páginas web con perfiles de mujeres trabajando en teología actuales, para que se puedan entrevistar con ellas, que las conozcan, muchas van a los colegios, y hemos, han participado más de mil estudiantes de toda Cataluña, España y Latinoamérica en esta edición, en la tercera, incluso participantes de Ecuador de México y de Venezuela. Nos sponsorizan empresas como Google, Casio, Shibsted, SNAE, SILG, La Caixa, tenemos bastante financiación en este sentido, entonces nos permite también llevar a cabo ese tipo de iniciativas. Campus Junior, tenemos varios cursos también de Campus Junior, en los que tuvimos que poner específicamente el nombre Girls in Data Science, porque si no podiñas nada, a veces venía una madre y te preguntaba, y el curso de chicas cuando lo sacáis, y es que es el mismo, ¿no?, pero bueno, para que... Y hemos sacado específicamente un cursos dedicado a chicas, tenemos un montón de eventos, ahí por detrás intenté pintar un grafo, porque tenemos un montón de eventos relacionados con promocionar la tecnología entre las más jóvenes, y desarrollamos también un programa de mentoría para chicas que ya están en la universidad, por parte de profesoras de la universidad, o también de mentoras externas. Y solamente comentaros, en último lugar, hace dos años lanzamos un grado, que era el grado de ingeniería matemática en ciencia de datos, aquí nos pusimos como reto conseguir un porcentaje más alto de chicas, entonces hicimos un programa de comunicación a los centros de secundaria, que fue diseñado como Chucuidado, es decir, elaboramos como unas cápsulas de tecnología que íbamos a explicar a los colegios, pues room escapes o cápsulas específicas de alguna parte de tecnología, pero siempre iba una profesora a explicarlo, una mujer, o una mujer y un hombre, pero la mujer era la que llevaba la voz cantante, la que dirigía todo. Y cambiamos completamente todo el material de difusión de los grados, es decir, el primer material que nos dieron, que nos llegó era un díptico de ingenierías, en el que solo eran grafos, unos y ceros, fotos de estudiantes, de chicos, o de profesores hombres, entonces cambiamos completamente el díptico, diseñamos dípticos distintos, no mostrabamos el vídeo de ingenierías porque solo apareció una mujer, entonces mostrabamos el vídeo de la Pompeu en general, en que aparecen muchas más chicas, es decir, le intentamos dar completamente una perspectiva distinta a la difusión que se hacía con el resto de los grados en los que teníamos entre un 10 y un 12%. Y afortunadamente puedo decir que en este grado que es igualmente una ingeniería matemática en ciencia de datos, con alto nivel de tecnología, llegamos a un 50% de mujeres matriculadas, que es todo un éxito. Tendríamos que estudiar un poquito más por qué cuáles han sido los motivos, que a lo mejor no han sido solo la campaña de difusión, pero comparándolas con otras universidades de Cataluña, por ejemplo, en la UPC me encontré la otra ya con una profesora, le pregunté y dijeron que no llegaban al 30%. Con lo cual, espero que en parte haya sido por nuestro esfuerzo. Moltes gràcies, Anna. Abans de donar-li la paraula a la Rosa Serarols, de la UCC, dir-vos com que hem començat aquesta sessió 15 minuts tard, si en regaleu uns minutets més, i així quedem d'escoltar les dues presentacions que queden, i tens 3 o 4 minuts si hi ha alguna pregunta. Doncs endavant, Rosa. Jo seré realment molt breu, perquè m'agradaria veure si podem obrir una mica el debat. En el cas de la UCC d'Humanitat, són les antípodes de la vostra UCC, per tant, moltes noies matriculades, i molts catedràtics homes al cap de món. Tenim dos graus, tenim el grau d'Humanitat, que fa molts anys que funciona, i un grau relativament nou, que aquesta any sortirà la primera promoció, que és Glova a l'Estatis, però que fa la docència, evidentment com tot el que ha sortit per aquí, tenen molt de la sensibilitat de cada docent, i no tenim cap assignatura obligatòria, que s'imparteixi des de la perspectiva de gènere, o que el gènere sigui central o estructurant de la assignatura, si que tenim en el grau nou, poso, com a exemple, en el grau nou de Glova a l'Estatis, que evidentment el seu pla d'estudis és molt més recent i molt més innovador, no es va aconseguir tenir una assignatura obligatòria en gènere. Jo us vull dir que amb primera persona, perquè veig intentar-ho aconseguir, i tot el que vam aconseguir és una adoptativa, que està al menor, que aquest any s'ha impartit per primera vegada i ha tingut molt d'èxit, però dir, que vull dir, amb un pla d'estudis de fa 3 anys, no es va aconseguir incorporar aquesta assignatura, que no és de feminisme, és gènere i globalització, amb la qual també he d'edit una mica quina és la línia, en termes generals, que he vist des de la perspectiva més... Doncs des de dalt hi vaig, dintre de la UCA, a partir de la nostra diagnògis és molt confusa, perquè sí que es fa temes de gènere, perspectiva de gènere, però no apareix en molts PDAs, i depèn molt del que ens ha mencionat de cada docent, però sí que el que voldria dir no voldria ser especialment pessimista, perquè penso que progressem adequament. Queda molt per fer, però sí que cada cop veig que hi ha una voluntat més sincera cap a aquest tipus de temàtiques, organitzem reunions per entendre el nou model educadiu de la universitat, intentem encloure aquesta perspectiva amb cursos de formació, fent aperitius o cafès, que fem des reunió de professors i professors, on tractem aquesta variable, seguim molt les activitats, a nivell de docència incorporarem activitats extraacadèmiques dins dels cursos, com ho vam fer el 25 de novembre de l'any passat, a nivell d'activitats estructurals de la UCA, a l'última agenda week la vam dedicar a temes de gènere, també intentem treballar amb comunicació, intentem anar fent cosetes, però si dos reflexions que jo voldria fer per si llavors ho podem discutir és que actualment encara sembla que el tema del gènere sigui un valor afegit, que es compta com una cosa positiva, però que no ens ho acabem de creure o no ho tenim implantat en els gents com una cosa que ha de ser transversal i necessària en el coneixement de les humanitats, que les humanitats diferents de coneixements molt més estructurats o delimitats d'altres uges, parlem de geneologies de pensament, de com estructurem el coneixement, com el parlem, com el fem, com el construïm, som tots, quin és el relat que donem, el relat històric, ja sabem quin ha estat i com realment nosaltres creem aquests continguts. Per tant és important, és fonamental la variable de gènere, introduir-la, però encara estem en aquest valor afegit per un cantor. I per l'altra és que jo estic a la comissió d'igualtat, dins de l'UCA em se'm relaciona bastant amb aquests temes i sempre faig cafès. Per tant, és un tema de tertúlia, és un tema que es parla no en els moments que s'ha de parlar, com pot ser el conseller d'apartament, i sempre acabo parlant amb els motivats i les motivades. Per tant, i deixo aquí damunt de la taula, perquè m'agradaria si algú em digués com podem consensuar una estratègia de motivar els que no estan motivats, perquè els que estem motivats i motivades ja ho estem, estem a tot arreu, participem en tot, ho defencem, emilitem. Però la meva pregunta, per millorar en aquest aspecte i introduir realment aquesta perspectiva de gènere, és com ho podem fer amb tota aquella gent que passa olímpicament. I aquí ho deixo. Doncs, finalment, seguim amb la Montserrat Ribes de l'UCA de Traducció i Ciències del Llenguatge. Bé, primer de tot, felicitar-vos per organitzar aquesta jornada, trobo que està molt bé poder parlar i reflexionar col·lectivament sobre el tema. L'UCA de Traducció i Ciències del Llenguatge ja voldria destacar dues aspectes. Un és el diagnòstic que hem fet a través d'un pla clic, que abans era un pla cuit, i us la presentaré ara, i després reflexionar sobre la importància que té el que es pugui treballar en aquesta UCA perquè fixeu-vos que és la que treballa el llenguatge. I el llenguatge és transversal, el llenguatge és instrumental a totes les disciplines. I, per tant, afecta tot a les altres disciplines i ens afecta a nosaltres, com a éssers humans, a les nostres feines, a les nostres relacions. Per tant, adoptar una perspectiva de gènere en el llenguatge és fonamental, jo crec, per a tot en la vida. Per tant, jo crec que té especial incidència el que puguem treballar aquí, en aquesta UCA. A veure, a ram del pla cuit que havia demanat la tània de Ciències Polítiques ens va animar a presentar-nos-hi a través del nostre departament, al nostre centre, hem de dir ara, al nostre centre o al nostre uc actual. I els objectius que ens vam plantejar en aquell moment va ser fonamentalment identificar el grau d'incorporació de la perspectiva de gènere en els estudis de traducció. Tenim dos graus, però vam fer només traducció, llengües aplicades no el vam incorporar, el vam deixar per més endavant. I era això, fer una diagnosi de quina era la situació en el grau de traducció de l'educació de la perspectiva de gènere. Per tant, què ens calia? Ens calia conèixer l'opinió del professorat i conscienciar-lo de la necessitat d'incorporar aquesta perspectiva a la seva docència. I, per tant, també oferir-li, com s'ha dit aquí al llarg de la jornada, eines per formar-se, oferir-li alguna cosa. Després també volíem observar, comprovar el coneixement, implicació i opinió de l'alumnat sobre la presència de la perspectiva de gènere en els seus estudis i saber com veien que li podria afectar l'adopció d'aquesta perspectiva en la seva vida professional, és a dir, plantejar-se la perspectiva de gènere en la vida professional. I, evidentment, per això... Volíem introduir en la perspectiva de gènere continguts i metodologies, és a dir, donar eines. Allò que deiem abans d'un eines, quins continguts es podrien considerar perspectiva de gènere en l'àmbit del llenguatge i com aplicar les metodologies d'ocents per implementar-la. I, finalment, compilar informació i desenvolupar una guia per incorporar la perspectiva de gènere en l'anàlisi de producció lingüístiques. Això va ser el que ens vam proposar en aquell pla circuit. I vam observar coses molt interessants, com aquestes, que he de dir que un 70% del professorat va col·laborar enviant-nos els plans d'ocents, però no tot el professorat. I, per tant, ara també insisteixo en el que deia la Rosa, que les persones que hi estem motivades per aquest tema i que ens hi sentim implicades col·laborem. Però la gent que el professorat que hi té resistència no participa. Per tant, hi ha un 30% que no sabem com hem de fer. Per tant, en aquests que el professorat que ens va enviar al pla d'ocents vam observar coses molt interessants. Aquí hem posat perspectiva de gènere més bibliografia. Perspectiva de gènere no vol dir que en el seu pla d'ocents tinguin específicament apartats en perspectiva de gènere. Vol dir que són persones que tenen la bona predisposició d'anar als seus apartats, en els seus continguts, plantejar-los també des d'una perspectiva de gènere. Per tant, no hi ha cap assignatura en el pla d'estudis de traducció, no hi ha cap assignatura que contingui la paraula gènere i en els ítims dels continguts, dels plans d'ocents, de les diferents assignatures, tampoc gaire... En general, el que vam veure és que no hi era. El que sí que hi havia un professorat que tenia la voluntat de presentar els continguts en perspectiva de gènere. Això vol dir, perspectiva de gènere, bibliografia positiva, vol dir que hi havia més dones com es. Bibliografia negativa vol dir que hi ha més homes que dones. Bibliografia nèutre és igual, tants homes com dones. Fixeu-vos el resultat que vam obtenir. En perspectiva de gènere i bibliografia positiva només un pla d'ocents de 122. A perspectiva de gènere i bibliografia negativa avui, possible perspectiva de gènere és a dir, no n'estàvem segures pel que ens deia el professorat, perquè acabàvem entrevistant el professorat. No n'estàvem segures que fos perspectiva de gènere, possible perspectiva de gènere, més bibliografia positiva, 29, possible perspectiva de gènere, més bibliografia negativa, 50, i el que quedava molt clar és que ni perspectiva de gènere, ni bibliografia eren 26 plans d'ocents. Per tant, alguna cosa calia fer. Vam fer una enquesta al professorat. Vam dir que és el professorat que té la bona voluntat de respondre a l'enquesta, perquè va ser un 63, una cosa així del professorat. No tot el professorat em va respondre, però el que respon, la persona que ja està motivada. Li preguntem, en general, en llarg de la tema formació, t'han plantejat temes de gènere. Doncs el 51,6 diu que no, i el 41,9 diu que sí. Per tant, tampoc està tan desequilibrada. És a dir, el tema de gènere en relació a la docència, a quin parteix, ja li sona. Fins a quin punt consideres l'altra pregunta. A quin punt consideres rellevant incorporar la perspectiva de gènere a l'assignatura a quin parteixes? El que predomina el 51,6 és bastant. Molt és aquest blau d'aquí, que és un 19,4. I poc, un 16,1. Va, Laura. En fi, aquí hi ha una altra pregunta. Veus que t'incorporà la perspectiva de gènere? Bastant, no és si rotun, és bastant. Creus que la incorporació de la perspectiva de gènere tindrà incidència en la teva activitat professional? Doncs bastant, el que predomina és el bastant. Bé, vam obrir un bloc pels estudiants, perquè hi participessin, no us l'obro perquè ja és tard, però en realitat els estudiants no participen en un bloc que és extern a les assignatures. Si el bloc pertany a alguna assignatura, s'hi impliquen, però si és alguna cosa externa, no. Veiem claríssim que la perspectiva de gènere s'ha d'incorporar des de les assignatures. Aleshores, aquí hi havia la Tanya, em va convidar a participar en aquesta guia de la xarxa Vives, que va ensasmentar, no per proposar com treballar la perspectiva de gènere en l'àrea de la lingüística i de la filologia. Bé, aquí també us l'havia posat. Per acabar, ja ara vull fer una reflexió a la Universitat Pompeu Fabra, perquè el que tenim, jo no diria que és resistència, però tampoc, hi ha massa interès per començar a treballar temes de perspectiva de gènere. Jo crec que fa una mica de por, i aleshores sí, sí, ens hi posarem, ens hi posarem, per tant, pel curs que ve es constitueix la comissió de centra, i ens hi anirem posant. Però jo el que voldria és fer una reflexió, si em permets dos minuts per la Universitat Pompeu Fabra, i és que aquesta universitat no té servei lingüístic. Les altres universitats, la de Barcelona, l'autònom, la Polítècnica, tenen servei lingüístic. Aquesta universitat no el té, té un gabinet, té una oficina. Estudiants del nostre... de les signors que jo hi emparteixo, que hem treballat específicament la perspectiva de gènere en el llenguatge, i en els llibres d'estiu de les diferents universitats i en les propostes del llenguatge nostre sexista de les diferents universitats, estan molt en desacord amb el que es presenta en el de la Universitat Pompeu Fabra. Van anar al de Ghanat, ho van plantejar, i el de Gà els va demanar que s'entrevistessin amb el cap de l'oficina aquesta. I no van ser gaire ben rebuts. No van ser gaire ben rebuts. Jo demano a l'Universitat Pompeu Fabra que aquest tema, si el podem airejar una mica, és a dir que tothom té la voluntat de millorar les coses, no de millorar-les, per tant, si reflexionem sobre una actualització d'aquesta proposta del llenguatge nostre sexista, estaria molt bé. Bé, cap moment. Gràcies, Montser. Anem molt justos ja de temps, però si teniu alguna reflexió en comentari que voleu fer, us agrairà que sigui ràpid el recolliríem tots junts per donar la taula... Sí, màgic. Transició. Transició, sí, és el llenguatge. Doncs s'ha introduït un objectiu del centre en l'última revisió, que és anual, i llavors el centre, que totes ho oblides així, que és ment, específicament, d'introducció de la perspectiva de gènere entre el docenci i el paper, per redactar la tània, per aprovar el mes de març. Perquè això, un estret, això obliga, normalment, a dir-ho si no ho he fet, haig de dir per què no ho faig. Si no ho faig, has de fer un pla de millorar per fer-ho. Perquè és la estructura que ha regulat tot el sistema de garantia i territorialitat que després tradueix al grau. És complicat, a veure el que hi havia, i el que hauria de fer és a favor de tot. Només això, perquè quan et demanen una mica com una cosa que pot ajudar, penso que és això, perquè això, més que ajudar, ho dic. Sí, sí, sí, gràcies. I en aquesta línia, també pensant en el que deia la Rosa, no discurriré res de nou, però, personalment, a mi m'he ajudat dos aspectes que no hem estat les voluntàries en el tema. D'una banda, el marc que encuadraaco, perquè llavors no és de voluntat, llavors es poden anar a la reunió, ens dient que aquesta valuació ens ve de sobre. Ja està, puntu. Vols o no vols? Però t'he donat molta garantia. A mi m'he donat molta tranquil·litat. Després també és veritat que aquells companys que feien coses o que em deixaven entrar a les aules a parlar en algun màster, m'hi enviava després. Mira, per la teva acreditació quan busquis tram de docència, hi hagis d'evaluar o di si incorpores, tinguis present, que pots dir que vas convidat al dia a parlar d'això. Jo els hi redactava això, però, com ha gota malalla, de dir, trams de recerca, i després a direccions de grau, doncs aqua a mi m'ha ajudat molt. I d'altra banda, també l'alumnat. L'alumnat per mi és el gran valuart. El que es queixa i comença en cada vegada, jo sí que no t'acerc en canvi de queixes, queixes, queixes. I clar, això mobilitza. Així mobilitza i incomoda. Que segur que no vull dir que no sigui el mateix humanitat i res de tot això, però potser jo m'agafo això. Aquest valor, com estem en mig del Sambuig, són com la part voluntària del Sambuig, però les dues basants, que és aqu i alumnat, a mi m'ha dit que no vull que no s'ho pugui, però tu m'ha dit que no tinc que fer res més. Més que acompanyar. Però jo, personalment, he sentit molt tranquil·litzador, perquè és un discurs transversal i que tothom haurà de fer aquesta reflexió. El que passa d'aquí a l'any. Ara no em vull posar de rotista. Amb el tema de l'exigència, que em sembla molt bé, perquè t'assegures que t'ho posin, no que ho facin. I en aquest tema els hem d'argojar molt, perquè hi ha moltíssima gent que hi posa en temes de recerca. I per això necessito a l'alumna. Per això necessito a l'alumna. Si casar que jo tinc una obligatoria primer, que no és de genera, però té perspectiva de genera, i sí que, clar, com ho incorporo i faig aquesta reflexió. No els mobilitzo a la protesta, sinó senzillament parro del tema i ja està, no? Però és veritat, és veritat, eh? Per això necessitem a l'alumna també, que farà aquesta queixa de dir... No sé si funciona això, sí. Era que aquí eren uns quants de la comissió de debats. Tenim previst una reunió al Juliol per tornar-nos a trobar, i el que avui aquí s'ha dit, vull dir que jo ho he estat escoltant amb molt d'interès durant tot el dia, i no només jo, sinó també el company de la comissió de debats i el rector que també ha estat tota la jornada aquí. La idea és que la comissió de debats, després això, ho traslladi al claustre. I quan abans s'interpelava a l'alumna, també aquí s'interpelava perquè... Però en cas exactament, concretament, no sé com, però en tot cas, la comissió de debats, la comissió de debats pren nota de tot el que s'ha dit, incluint la interpel·lació aquesta final. Cerveix per visibilitzar diferents... Jo he demanat els powerpoints i de vosaltres que en teniu, si ens els passeu, perquè no sé si això s'ha gravat. No, jo puc passar les notes, val. Si algú té notes que ens pot arribar i algú que no ha pogut exhibir el powerpoint sencer, és tot un material que la comissió de debats, que té estudiants, personal d'amistat jo serveis, professors, el rector i qui us parla, doncs mirarem d'endreçar-ho i encarrilar-ho cap al claustre, perquè ens va fer que t'encàrrec, de que féssim coses i de que féssim debats. Jo, en el meu cas, estava pensant de poder-lo redreçar el de gaire de comunicació i les direccions de grau, de dir el que s'ha exposat, però la resta de companys en els altres campos i visibilitzar idees, o el millor donant pistes i idees. Ho deia en aquest sentit. Espera, que em deixo que vulguis dur una cosa. Sí, soc el Ramon Villanova, vice-rector de Comunitat. Quan us atraceu a la universitat, si el rector, òbviament, qui té la paraula és ell, i em dic prengnota de... En fi, he estat aquí tota la jornada, s'ha anat gravant, s'informarà la comissió de debats, com ha dit el secretari general, i alguna petició molt concreta que s'ha fet, prengnota, la tindrem en compte, i si buscada... Vull assabentar-me exactament de què va, perquè no n'estic al cas, però ho tindrem en compte. Gràcies a tothom per haver assistit a la jornada, a les institucions externes que heu assistit, naturalment els que he venut en nom de les facultats. Jo acabo, i la Tania vol dir alguna cosa més. Posats, ara que he tret la lliureta de notes, li fem una altra encarra. Fixeu-vos el que han explicat... Faltaríem més persones, evidentment, aquí, però si parlem de perspectiva de gènere a la facultat de comunicació, doncs és que tothom ha de tenir el cap a la Pilar, no? A dir-ho, afegiríem la Divinia, la Victòria, l'Aurelio, des de l'àmbit del projecte, a Dret, també la Raquel Montaner, la Marisa Iglesias... Però en el fons, perdoneu que no s'ha deixat totes... Humanitats sou més gent, economia... Són molt poquetes, traducció també són molt poquetes, economia... A polítiques ens faltaria la Maria Jose. Sí, sí, sí, per això dic... Abans de les que estem aquí ens faltaria la Maria Jose. És a dir, comptem amb els dits de la mà les persones, gràcies a les quals moltes de les iniciatives han tingut èxit. Per tant, la Universitat té un deute amb totes aquestes persones que no et podran pagar. Ho han fet a cos personal, d'hores, de voluntariat i de compromís. Però crec que sí, i aquí va on pots apuntar. Fer un reconeixement, que també és part de la política integral de perspectiva de gènere, quan s'acrediten els quinquenis de docència, per exemple, podria ser altres elements, però aquí és un punt claríssim, que això estigui en compte que no sigui un element més, perquè si a més a més estem contribuint a desenvolupar un eix estratègic a nivell d'universitat, a nivell de sistema universitari català i de gent de 20-30, que allò passi per allà com un afegit, que seria el que plantejava la Rosa, que no em sembla just. També, sobre allà, que totes aquestes experiències que ens han explicat, a banda de posar de relleu el que s'ha fet i tot el que queda pendent, també han mostrat, jo crec, de manera molt interessant la diversitat de maneres, de metodologies, per aplicar la perspectiva de gènere, de manera que siguin sensibles als estudis. O sigui que aquí, si podeu traslladar també, o si algú té el neguit, ens vindran a imposar i a un model... No, és precisament tot el contrari, tenir en compte les particularitats dels estudis, i és evident que en alguns hi ha molt més marge a nivell de continguts, en altres, com d'etiqu, per exemple, estan en afegir la perspectiva de gènere, en els dissents, en les metodologies d'aprenentatge, és a dir, cadascú cada disciplina amb les seves particularitats. I res, agrair la comissió de debats del claustre, el rector, especialment el vicerector Ramon Villanova, que hagin organitzat aquesta jornada i que ens ha permès convertir totes aquestes experiències. Molt bona tarda i moltes gràcies per la vostra assistència.