 Ménu jsem Marcel Pavlo Donaire a studoval jsem International Business Management na škole biznesu. Ménu jsem Petr Knobloch a naprák količ vedu program nazvaných Future Design, je to master program. Jmenuje se Nelly Pontes, pracuje na studíny medělení a jsem taky Akademik Register naprák količ. Ménuje se Veronica Douhvá a jsem Head of School of Media NIT, hdoucí školy. A především jsem lektorka tady na tého škole učím hlavně předměty, které jsou souvisí nějak z matematikou nebo z databázemi a v součále v poslední době se v jenu hodně předmětům, které rozvíjí takzvaně měké dovednosti studentů. Měké dovednosti jsou přesně něco, co si myslím, že ve světě IT je dnešně době strašně poceňované a to dává studentů nebo jeden pracujícím v tom oboru obrovskou výhodu na trhu práce. Když je to s jednoduším nebudám příklady, tak je to třeba schopnost práce v týmu. Domluvit se, vědnávat, vědnávat i z klientem pochopit toho klienta nebo zákazníka, s čím přichází, schopnost dávat mu otázky, tak aby tomu, ten zákazník, který není IT, aby tomu rozuměl, vlastně na co se ho ptáme a co po něm chceme. Je to taky schopnost třeba vymyset pěkné řešení, rozmysleci, jaké jsou možnosti a skutečně z nich vybrat to nejlepší řešení na základě různých kryterí, ať už je to cena, ale třeba to taky může být jednoduchost užítí pro toho klienta nebo možnost se rozvíjet dal do budoucnosti, těch kryterí může být několik. Ten suflat bude, ten první byl, že jsem nebyl úplně spokojený s stillém výuky v českém řálacím systému a proto to jsem nechtěl na vysokou škou Českou. Ten druhý byl v posledním ročníku na střední škole. Jsme jako tříde dostal příležitost příce v naprátloči podívat sem na na výuku, jak ta výuka vypadá. Tehdy tu hodinu bydlo Stefána Kavaněto a hlava škole biznesu a mabili jsme se o to, kde je her. Celou tuto hodinu jsem ve vrzmi zapojený a po tých mě jsem si uvinul, jo, tady musím studiala. Já jsem vlastně učila na několika českých státních univerzitách, než jsem přišla na prákolič. Prákolič mi dala jako učitelce možnost učit trochu víc po svém a přinášet do té výuky věci, kterými přijdou podstatný. To české školství je před cenom trošku rigidnější a myslím si, že i to, že prákolič je malá univerzita a sází na silné osobnosti, tak dává těm učitelům možnost a přináš to, co jednak oni se mi povožují zo strašně důležité v tom jejich oboru, ale zároveň je učit její metodou, kterou právěm nejvíc sedí a která sedí i tím studentům, který mají před sebou. Prákolič mě oslovila asi před 5 roky s tím, že začíná na škole nový máster program a zda bych ho nechtěl etablovat a vest. Prákolič přede všim a má malinka té skupiny studentů. To znamená, že ten učitel s nimi může navázat řaka bych osobnější kontakt a díky tomu může jak tu výjuku tak ale i výjí obsah přespůsobit přesně tomu, co ten student potřebuje. Protože studenti už načiní do bych hodí každý z nich si něco přetím vyskoušel z IT, někdo dělal webovku, někdo trošku programoval, někdo skoušel animaci a je skvědí v tom předmětu je dalo rozvíjet přesně v té části, která jim chybí nebo dokonce, která je nejvíc zajímá. Tak to Prákolič umožnuje a samozřejmě je schopná jako malá škola mnohem rychlej reagovat na to, co seděje Venku. Ty předměty nejsou daný na vždycky jsou prostě noví reagují na to, co seděje. Náš program na Prákolič má tu výhodu, že je to relativně nový program, vedeme ho teď z růba čtvrtým rokem, takže je na nás, jakým způsobem ho směrujeme a oproti tradičním českým školám si myslím, že dáváme větší důraz na tzv. design thinking, oproti českým školám, které výce cílí na vizuální podobu a produktovou podobu designu. Na Prákolič se snažíme vytvořit atmosféru, která by pomohla studentom se otevřít. A to je tím, že snažíme se poznát každýho studenta, s každým studentem mluvit. Na studijnem oddělení a v celé školy jsme otevřené v čem názorám studentovším planem a vždytky snažíme se pomoct studentově a dosáhnout jeho cíle. Tak zmý zkušenosti český vzdělávací systém se zaměřuje na to, aby se studenti učili a zapamatovávali si věci, kdež to prákolič tím, že pod bryckým vzdělávacím systémem tak místo toho vede studenty k tomu, když se přemýšleli, aby dokázali argumentovat, aby dokázali přimýstvůj názor. Podnikání, ekonomik, bankovnictví a finance a meničment hlavně. Všechny tyhle oblastě se probíraj od prvního ročníku a krásně na sebe navazou a postupně se získává celá ta vědomost o podnikání právě ekonomice a dalších oborech. Byhem studia studenti potkájí lidi s různých zemí, s různých koutusvětá a můžou mluvit s stejným jazykem s níma. Můžou dozvědět víc o kultúře zemí, které je tak daleko, že možná tam by nikdy nedoěli. Ať už je student, jakékoliv národnosti, jakékoliv země, anglišina je dnes jazykem číslo jedna, takže je to učí komunikovat v jazyce, ve kterém pak budou pracovat nebo už v současné době pracují. Můžu za velikou výhodu, která podle mě není tak známa, tak to je tak, že když student studuje v jazyce, kterému není jako rodným, tak hoto nutí vyjadřovat se mnohem přesnějí. Mnohem hůř se mu okecává něco, nebo mnohem hůř tak jako povídá v okolo, protože za stakovou zalost nemá. A tu díš, že hoto nutí vyjadřovat se přesnějí jasně a jednoduše. Já se přiznam, že v prvním dva týdne jsem měl strach. Vlastně všichni tady mluvili tak dobře anglicky a já jsem se fakt bále jako, že to nedám nezvládnu gramatiku, nebo nebudu chápat. Tím, ale jak je to tady menší a všechny se líb znaj, tak po těch dvou týdnech tam moje nervozita opadla a já jsem se začal víc bavit, začal jsem víc poslouchat a během měsíce jsem si uvědomil, že vlastně mluvím a dokonce je přemýšlem většině a nemusel jsem nad tím přemýšlet. Nenahraditelný, jako vážně, protože tím, že tady jsou vlastně fakt lidi z celého světa, tak jsem poznal tolik nových kultů, tradic, způsobu myšlení, to hlavně mi pomohlo, že jsem si přetím myslel, že existuje jeden způsob, jak přemýšlet, tak jak jsem přemýšel já. Ale právě díky kamarádom, kterými ukázali jenou cestu, jsem byl schopný rozčířici obzory a stla jsem se víc od obřenějším. Delikoš pracují napr. količ od roku 2006, během toho tlouhého času, jsem pracovala s lídma z různých zemi kolem světa a opravdu ní, kdy jsem nemohla to představit, že na jednou budu zdělovat stejný kancelá s člověkam z Austrálii, nebo sami riky a že budeme komunikovat a pracovat nad stejnými věcmi. Rozhodně je to velká vyhoda a odčitě jsem šťastna, že můžu používat různé jazyky Češtinu, Anglištinu a Růštinu. Na druhou stranu, když seš v týmu s lídma z různých zemi, tak určitě je to o něco těžší občas najít kompromis, najít stejnou cestu a ten stejný přístup k ty práci. Takže je to zajímávej zkušitnost. Učit anglický je pro mě stejně přirozené jako učit v Češtině, protože jsem studovál, pracovál a také učil ve spojených státech. Zároveň je to příjemné v tom, že si Anglištinu denodeně pro cvičů. Prostry školy jsou menší, třeba oproti obrovským aulám, kde 300 studentů, co už se mi hrozně líbí. Je to tady menší, útulnější a to znamená, že vlastně je tady víc času na ten mezelecký kontakt a povídat si z lídma poznávate. Rozhodně, až na Prak, kolojč jsem se naučil pořádně přemíšlet, jak logicky, analyticky, laterálně. Zlepšel jsem i Anglištinu a naučil jsem se pracovat líb s technologiem a navázal jsem úžasný vztahy z lídma z celých planety prakticky a rozhodně bych nedokázal dělat práci, co teď dělám bez těch věcí, co jsem stejně naučil. Pro učitela je to náročné, ale myslím si, že ty studenti zjizkávají neuvěřitelnou zkušenost, kterou jim nikdo jiný nemůže dá. Program, který vektanem jsou studenti z různých zemí a z různých kontinentů, a učitě výhodu, protože se učí o jiných kulturách. Zárovej náš program je hodně interdisciplinární, takže se tam střetávají různé profesé a myslím si, že to je dobrá příprava na praxi. Kroměte na to, že ty studenti chodí z celého světa, tak máme obrovskou výhodu taky v tom, že máme v těch hodinách poměrně holek, což v tom IT nebývá až tak běžne. A moje zkušenost, protože jsem vždycky učila matematiků a řekněme přírodní vědy a učila jsem mnohody a skupiny studentů, které byly jenom klucy, tak můžu říct, že ten rozdíl mezi tím, jak se vlastně ty studenti v pruběhu toho studia vyví je obrovský rozdíl, jestli je to čistě klučečí skupina nebo spůsta kluku jedna holka a nebo jestli je tam těch holek tře čteři. A je to myslím obrovský přínoz jak proti kluky, tak proti holky být v těch miksovaných týmech a učit se do hrovady. Na psoventi jsou na různých pozicích jednak na akademické půdě, někteří z nich vyučují, někteří z nich dokonce vedou programy přímo na prákolič. Jeden absolvent momentálně studuje PHD a navazuje na obor, kterým kterému se věnoval tady na prákolič. Ostatní jsou designových studích různě po světě v paríži na Filipinách a v dalších zemich. Tak jednáky potřeba říct, že všichni neši studenti, teda graduanti všichni mají práci 100% zaměstnanost někdy je to až trošku mod, že oni dostávají práci už v průběhu studia, protože jich schopnosti a znalosti jsou na takové úrovni, že si práci v podstatě nacházejí hned. Když dává na tráhu freelancers jako samostatně vidělečných lidí, mnoho z nich dostává práci a teď ta škála vopravdu jde od meksického startupu po německou korporaci jako největší rozpěl, jaký si člověk může představit. Myslím si, že je to proto, že tenáš program je jako co se týče znalostí tak dává vopravdu široký základ, na té práci v týmu kooperaci, vědnávání, psaní reportu, reportování na různé do různých formmanagementů a velký důraz na přesnost, jasnost a jednoducho svýadřování, že to je přesně to, co jim dává takové dle práce. Různé příklady jsou třeba i, že k nám přišla studentka, která už měla bakalářes ekonomie u nás vlastně udělala jenom dva roky, tak studia akvivalent vyšší odborné školy od stěhola se do Španělska a během týdne dostala práci a to v dobie, kdy ve Španělsku byla 40% nezaměstnánost mladých. Takže druhý příklad může být ingenier, který k nám radiolokoval zižní Ameriky a byl to člověk, který už byl ingenírem v IT, měl v kapset dva patenty, které udělal jako to znamená někdo sobrovskou zkušeností, on nás udělal magisterské studium v komputingu a říkal, že mu to dalo obrovskou výhodu na trohu práce v tom, že studoval v Angliičtině a říkal, že právě ta ten důraz na kvalitní řešení, dobrě vybrané řešení, který člověk, kde je to člověk je schopen to řešení obhájit klientové a prodat mu ho, tak mu vlastně během jednoho měsíce získalo práci jeho snu a to bylo děká banka určitě a už vlastně během studia než jsem dostudoval, jsem dostával hodně nabídek ať už o mezenárodních nebo velkých menších společností ale kůle tomu, že jsem spokojenej tak jsem neviděl důvodom měnit, ale ty nabídky stále chodí a za to jsem jako škole hrozně vdačné