 העברה הנכונה בלשוננו העברה הנכונה בלשוננו מאמר מתוך הסופת מסות ומאמרים מעט אל יזר בין יהודה מכתב להורך לכבוד אורך החינוך ברצון מסכים אני להצעת המערכת ששתתף איתכם מעט לאט ביירחונכם החשוב במאמרים הנוגעים בפרט בשאלות הלשון והתפתחותה ולימודה בבתי הספר אך מחוסר פני ענוס אני להסתפק הפעם במכתב קצר שבו אני רוצה לפנות בקריאה אל כל המנהלים והמורים, בבתי הספר וגני הילדים שלנו בדבר שלפי דעתי הוא אחד מהיותר חשובים בשעה זו בעניין תחיית לשוננו בפיות התלמידים והתלמידות שהם הם עתידה של התחייה העברית בארצנו אין אני יודע אם מעולם, בקרב אומה מעומות העולם הייתה מותלת על חבורה קטנה של אנשים אחריות כל כך גדולה באחד האוצרות היותר יקרים לכל אומה באשר היא אומה כאחריות המותלת על יחידי הסגולה המורים והמורות בבתי הספר וגני הילדים שלנו כמו בכל דברי הימים שלנו כן גם במקצוע הלשון הלאומית משוניםנו בכל אומות העולם בכל אומה מבוע חיי הלשון הוא בתוך העם בעצמו העם הוא יוצר הלשון העם החי הוא גם נותן חיים טבעיים ללשונו הוא מרחיבה ומעדירה ברוח החיים שבכיר בו ואם אומנם אין שום לשון נשמרת בהוויתה הראשונה ואם אומנם הולכת ומשתנה לובשת גם צורות חדשות נוטה לפעמים גם מדרכה הראשונה ומחליפה גם את ההברה מוחקת ומחלשת קצת קולות ומגוונת אותם בגוונים חדשים הרי כל זה עושה העם החי ברוח רוח החיים שבו ואין על בתי הספר על המורים והמורות אלא לשמור על תוחורת הלשון לפי מה שהיא בכל זמן מהזמנים בפי העם אך מעולם לא היה כדבר הזה בשום אומה שמבוע החיים של הלשון יהיה בדי חבורה אחת קטנה כמון או היום שהיא תהיה לא בלבד השומרת על הלשון כי אם גם הנותנת לה את צורתה את צלצולה את גונה המיוחד את נפשה את נשמתה המעשה הזה היחיד והמיוחד בדברי ימי עולם הוא המטיל על החבורה הקטנה הזאת אחריות גדולה קבידה שמחייבת את נושאי האחריות הזאת לשים אליה לבם ביחוד להכיר הקרה שלמה את חשיבותה וערכה כל מה שאפשר כדי לשלוח יד בפרט במה שהוא רוח החיים של הלשון ואחד מעורכי החיים של הלשון הוא ההברה רצוני לומר ההברה בכלל הגוון הכללי של ההברת האותיות וההברה הנכונה והמלאה של כל האותיות שייניחה הלשון להגות בהם את קולותיה והוא נם המיוחד והטבעי שלהם הלשון העברית ייניחה שתיים ועשרים אותיות להברת הכולות המיוחדים שלה אבל בדיבור שלנו וגם בבתי הספר בפרט בבתי הספר שרוב המורים הם בני חוץ לארץ שעוד לא הספיק עליהם השעה לסגל להם את ההברה המזרחית אנו מוחקים עד קליל את הקול המיוחד של שלוש אותיות לפחות תט, עין, קוף ובזה אנו ממהיטים שלושה קולות שהם אחת מהסגולות המיוחדות של הלשונות השמיות והם הנותנים ללשונות האלה את גונם וצלצולם המזרחי ומלבד שלושה הקולות האלו ואין אנו רשעים לגזול מילשוננו בזרוע מזיד ברצוננו הטוב כל זמן שאין הדבר הזה נעשה לאט בהתפתחות טבעית של העם החי כמו שהיה למשל בלשון הכנענית מלבד זה אנו שוללים מילשוננו את עוזה וחוכה על ידי הזלזול שאנו מזלזלים בהברת הדגושים כל הלשון היא רפה חלשה בלי העוז המיוחד שהדגש נותן להמילה ושוללים אנו מלשוננו את חליפות הצלצול במשענו הוגים את כל התנועות במידה אחת ואין אנו מבדילים בין פנועה ערוקה ובין פנועה קצרה מדבר אני למורים וחושב אני שאוכל לפתור את עצמי מהחובה על השיבות הדברים האלה לכל לשון ועל אחת כמה וחמה הגדולה חשיבות זאת ללשוננו שהרי צריכה התהליך בו של הזכות הקיום וצריכה להקפית ביותר על דקדוקי תכונות סגולותיה הטבעיות רק בקצרה העיר גם על הצד המעשי שיש בעניין זה להקל לימוד הלשון על התלמידים מי כמו המורים והמורות יודע כמה זמן עמל ותורך צריך להתלמיד עד שהוא מגיע לדעת את הכתיב הנכון של המילים במקום שצריך עלף או עין תאף אותת כאף או קוף במקום שצריך להדגיש לקמוץ או לפתוח אבל ידעתי כי גם אותם המורים והמורות שסגלו להם פחות יותר העברה נכונה בלשוננו לא הגיעו לידע אותה מדריגה שיוכלו לפעול על כל העברה של התלמידים והתלמידות זה אחת מהדברים היותר קשים בכל לשון ובפרט קשה על המערבים לסגל להם את העברה נכונה של קצת הכולות של הלשונות המזרחיות ואין אחד מאיתנו יכול לעמוד על זה אלה אחרי הרבה הרבה שנים ורק מי שכונן באוזן דקה להבחין הכולות וכבר דן ועד על השון בשאלה זו פעמים אחדות ובהקרתו את חשיבות הדבר מכל בחינה מבחינת שמירת טבע הלשון ותחונתה המזרחית ויופייה ועוזה וכמו כן מהבחינה קצת של הכלת הלימוד פנח ורפעם אל מנהלי בתי הספר בהצעה לכונן בכל בית ספר שאור מיוחד לימוד ההברה על ידי מורה הלשון העברית אם הוא מילידי הארץ שרק הוא יוכל לתת בהקרה טבעית לא מעושה לא מלכותית את הגוון האמיתי לכל של כל עות ועות ומדעת הזמן שהדיבור הטבעי החי מודד לתנועה ארוכה במקום שהיא ארוכה על פי טבעה ולא על פי צורתה ובמקום שהיא קצרה ובשם קדושת הדבר המסור בידינו בשם האחריות הגדולה המוטלת עלינו אני קורא להמורים והמורות בבתי הספר מכל המדרגות ובגנה הילדים זהו בעניין זה זכרו נע כי הלשון תהיה בעתיד מה שתעשו אתם אותה כעת כבר אולי הכרנו קצת את השעה הראויה כבר יש אלפי ילדים שמחר יהיו הדור העברי החי שלנו והם מדברים לשון עברית אומנם החלשון כל כך לא מזרחית כל כך חסרה הצלצול והעוז של לשון מזרחית שמית על נת השכחו כי בכל לשון מה שנותן לעצורתה את נשמתה אינו כל כך המילים או לפחות מקורן של המילים כמו ההברה והגוון של הקולות בוודאי עלינו מחיי הלשון עלינו להיזהר גם בעניין המילים זהירות גדולה מאוד או לפחות ממקור שמיתהו ושתהיינה המילים בנויות לפי דקדוק על השון ברוחה וגם וזה ייקר גדול מאוד שתהיינה יפות אבל אם אנו לפעמים נחשלים במילה מן המילים אין השכנה גדולה כל כך המילים כמו כל יצור חי נלחמות בעד קיומן וכל החזקה מחברתה באחת המעלות שמנוח החמים במילים בכל לשון ולשון היא המנצחת והמילה בעל התמום שנוצרה אולי בשעה לא טובה תמות ותפנה מקום לאחרת יותר יפה יותר אמיתית אך ההברה הגוון של הקולות אם כבר נכנעו כלי הדיבור והסתגלו להברה אחת להוציא את הקולות באופן אחד אף פשט הדבר בקרב רוב העם כמעט אין יותר שום אפשרות לתקן המעובד זהו אדוני העורך מה שרציתי להגיד הפעם לקוראי החינוך שהם מחיי לשוננו הם יוצרה ובידיהם לעשותה לכלי מפוער או חלילה לכלי מחוער על החתום אליאזר בן יהודה סוף המאמר ההברה הנכונה בלשוננו מעט אליאזר בן יהודה הצעות חידושי מילים חלק ראשון חלק ראשון מתוך הצעות חידושי מילים מתוך הסופת מסות ומאמרים מעט אליאזר בן יהודה להלן מספר דוגמאות של הצעות לחידושי מילים או להחייאת מילים עתיקות כפי שפרסם אליאזר בן יהודה בעיתוני הזמן ביחוד בעיתוניו הצבי העור השקפה ההצעות מובעות בהשמתות מסוימות לפי סדר השנים מתפרי שמם עד תפריש שמך 1880 עד 1900 רשימות אליו את דומות להן המספרות על תולדותיהם של חידושי לשון בתקופת התכיה מתפרסמות בסדרת הרשימות מחיי המילים מעט ראובן סיוון לשוננו לעם מילון בהמגיד מכתב איתי מהעומדה וידיעות שונות מעט דוד גרדן שנה שניה יודזיין טוות תפריש ממם 1880 הובה מאמר ושמו שתי מילים חדשות מחתום עליו בין יהודה וכך נאמר שם בין הספסוף מילות הזרות העשופים והשתוקים אשר זבדונו נמצאת גם המילה ספר מילים המילה הזאת גם היא קייתר אחיותיה הבכורות והצעירות יצאה ממאי שפה אשכנזית על ידי השם העתקה אשר השתמשו בו הסופרים ההם והשר הסובו ניסים ונפלאות והיה כל מושג אשר לא נמצא מילה מוכנת בתנך הסופרי מילה אשכנזית בהעתקה עברית על ידי התחבולה הזאת נהייתה הספתנו כמעט לספת אשכנזית במילות עבריות לולזל זלו סופרינו בלימוד דקדוק ספת עברית כי אז לא הוקטה ספתנו במקט הגרמנית ולא פשטה מעלה את סמלתה העברית שגולת ספת עברית בחפצה לגזור שם חדש מפועל או משם להוסיף בראש הפועל או השם ההוא אחת מעותיות האמנטיב הי אלף מהם נון טף יוד וו נון האמנטיב הנוסף בסוף השם ישמש לפי דברי המדקדקים החדשים לגזור שם מופשת שבתון משבת רעבון מן רעב וחדומה וכן להקטין הדבר כמו אישון, אמינון וחדומה אך גם נון האמנטיב הנוסף בסוף השם מורה לפעמים לדעתי את המקום אשרבון נמצא בתוכו את המושג הקרו בשם ההוא כמו צימאון ציון צידון רוצה לומר עיר ציידת הדגים או מקום הציידה דימון למור נהר דם או מקום דם על פי הכלל הזה אשר בערנו נוכל לגזור מהמילה מילה מילה חדשה מילון אשר תורה דבר זיק בקרבו את מילות השפה המילה דיגדוג בהצבי מיום יותבת בתישרי תפרש ממחט 1887 כותב ללא חתימה האורך אלף בן יהודה במדור הספרות והלשון בהצפירה הגיליון 180 הודיע הרב צבי הקהן דבר חידוש שמצא בספרי יעבץ והוא שם דיגדוג להמישוש בגוף האדם המעורר צחוק אשר סופרינו אינם יודעים לא שם והסופר הנכבד שואל מקור המילה הזאת והנה חידושו של האדון של שוסקי יאשן נושן לנו וכבר רשומו בספרינו גינזי הלשון במקומו וגם נוכל להודיע את השואל מקור השם לראשונה השתמש בו בעל הקנון והוא תרגום ספר הרפואות לאבן סיניי ואחריו כל סופרי הדורותיהם אשר כתבו על חוכמת הרפואה כי הסופרים לפנים בבועם לכתוב על אחת החוכמות שאינם קוראים כל ספרי המחברים שקדמום ללשון העברית ובוראים בעצמם שמות חדשים לכל כמו לא נכתב מעולם כל ספר על החוכמה ההיא בלשון העברית ואיך הם מצליחים במעשה הם אנחנו רואים ברור מנגע המילות החדשות בליתם ורח עברי שהכאיבו בהן בלשוננו לאוכן עשו הסופרים לפנים הם קרו את הספרים שנכתבו על החוכמה לפני הם והשתמשו בהרחוש האצור בהספרים האלה והנה מקור השם הזה הוא מלשון ערבית דג דג לימור בעין דגושה שקריאתה קרוב לגימל וסופרי הדורה והביעם מילה ערבית היו כותבים אותה לפי הקרי ולא לפי הכתיב המילה פרווה בהצבי מראש חודש חשבן התרמת 1888 במדור הספרות והלשון תחת הכותרת מילה חדשה שהיא ישנה פרווה כותב העורך א' בין יהודה בבית המקדש הייתה לשקע אחת ששמע היה לשקעת בית הפרווה ששם היו מולחים עורות קדישים מידות פרקי והנה עוד במכח מהתלמוד כבר נשקחה משמעות מילת פרווה ועל כן שאלו יומה למדהי מי פרווה אבל המכובר בעיניי הוא כי פרווה הוא על שם העורות והוא שם קדמון שיצא אולי משימוש על השון במי חכ מהתלמוד לאור כל בהמה וחיה עם השיאר שעליו וכם השמעותו בלשון ערבית ועל כן יקראו בערבית פרווה לאור הראש בעדם מזה הוא השם לכל עורות החיות מעובדים בהשאר לעשות בגד חם וזכינו לעניין החוות על השון לשם עברי לכל מיני עורות השאר העשויים לעשות בגדים חמים וכן לעצם הבגד כמו בלשון ערבית המילה נזלת בהצבי עברי השממתת 1888 במדור הספרות והלשון בהמשך מאמר ביקורת של האורך על האשכול נאמר האורכים החכמים קוראים לסקרופיל נזילה ולקטר יצרו שם חדש הדומה לשמוע בלשונות אירופה והוא קטרון כך פירוש נזילה לפי השמוש בכל ספרות הרפואה בעברית הוא קטר ועשו הסופרים לפי לשון ערבית שגם בא יקראו לה נזלה רק שלפי דעתנו טוב היה לתת להשם הזה צורה אחרת מעט והיא צורת כל שמות המחלות בלשון עברית שקל פעלת שחפת צרעת וחדומה וכן גם פה נזלת והייתה אז המילה מיוחדת לשם מחלה מה שאין כן נזילה שהיא שם הפעולה בכלל המילים שנייה דק רגע אחד מקורא האור שואל את האורך בקפחת בשוות טף קפבט לחורבן טף רשנון א' 1891 על פירוש המילים שנייה ודק האורך א' בנייהודה משיב טעם השם שנייה לאחד משישים בדק הוא כטעם השם סיכונדה בלעז שפירושו הוא החלוקה השנית כי הסכימו החכמים חלק כל עיגול לשישים חלק ועל חלוקה הזאת הראשונה קראו דק והוא מינות בלעז שפירושו דבר קטן דק ואחד משישים הראשון יחלקו שיינית לשישים והיא השנייה וחולקים עוד לשישים שלישית והיא השלישית ובלעז תרצה וגומר ובדבר השם רגע הנה פירושו הוא חלק קטן מהאת בלי קצבה וערך מדויק והוא כמו מומנט בלעז גם השנייה והשלישית וגם הדק הוא רגע הכל לפי כוונת הדובר מה שאין כן דק שנייה שלישית הוא חלק זמן קצוב אחד משישים בשעה אחד משישים בדק ואחד משישים בשנייה המילים רשמי משרד בהאור מיקפדלת בהדר בית א' ת' 1891 במדור תחיית הלשון כותב האורך בין יהודה אחד המושגים השר לא יצרנו לו עדיין שם בלשוננו הוא מה שיומרו בלעז אופיסיאל על כל דבר הנעשה או הנאמר בשם הממשלה בשם איזה ועד וכולי ואנו משתמשים במילה הערבית רשמי להשורש הזה בערבית ממינו עוד משמעויות אחרות ובתוכן גם משמעות תקנה חוק מנהג ואחר כך רשמי אופיסיאל למור לפי החוק התורה המנהג והנה אם לא נוכל למצוא שורש בלשוננו אשר יתרגם היטב את המושג הזה בוודאי עלינו לקחת את המילה הערבית ולתת לה אולי צורה יותר עברית למשל רשום במשקל קדוש תחת רשמי אך כמדומה לנו שיש לנו בלשוננו שם המכוון היטב להמושג הנזכר ואם כן בגדי השרד הוא כמו בגדי השרת למור הפגדים אשר ילבשו הקואנים בשרתם בקודש והוא ממש כאשר יומרו בלאז אופיסיאל ונוכל עוד לבנות מזה משרד למור מקום הסרד והוא יהיה מכוון ממש להמילה האנגלית אופיס שהיא כמו בצורפתית בירו והיא בית הכתיבה בית העבודה בית השרת לאיזה דבר לאיזו חברה המילה מעדר בהאור שבעריכת ניהודה מקפזיין סיביו אלף תפתף קפבט לחורבן תפרי שנון אלף 1891 במאמר סקירה על עבודת השנה במושבות נזכרת המילה מעדר האורך מעיר על מילה זו המעדר הוא ברזל מרודד תבנית חצי עיגול רגוע ויש גם כפך מרובה רוכבו כשלושים סמטימטר ותבאת יוצאת מצד אחד כאין אוזן עובה יקבה הניצב של עץ עורכו כמטר הצורפתים קוראים לו פיוש וכן, בארבית מעדר המילה מן שר בהאור מיודבט במרחשוון תפרי שנודבט 1891 במדור תחיית הלשון תחת הכותרת נשר מן שר מסביר האורך עלף בן יהודה את המילה נשר שבהושע חת עלף אל חיקחה שופר כנשר על בית הדונאי ואומר הרעית המימה נשר תוקיעה בשופר יש לו בארבית לשורש נשור עוד משמעת פרסם עודיע ברבים איזה דבר חדש איזו בסורה חדשה וקרוב במשמעתו להפועל קרוז בעברית החדשה ומה חזקה אתה ומה נפלאה מליצת הנביא אל חיקחה שופר כנשר המתלך בחוצות העיר כלתקוע בשופר שבפיו כי יקשיב העם לדבריו והנה זכינו בזה שם חדש נשר הרולט באשכנזית הרו בצרפתית והנה אומנם להמושג הזה נוכל להשתמש בשם קרוז אך יש חלק דק בין שני השמות האלה אך מה שיותר חשוב כי מהשורש הזה נוכל לגזור השם מן שר למה שקוראים בלשונות האמים מניפסט ובערבית מנשור שנגזר משורש נשור שהזכרנו במשמעתו פרסם הודיע המילה טערוכה את המילה טערוכה הכידש של יעזר בן יהודה מספר חודשים לפני פתיחת הטערוכה הגדולה בשיקקגו 400 שנה לגילוי אמריקה 1892 החידוש נתפרסם בהאור איתונו של בן יהודה בחט אלול אלף טף טף קפגים אל החורבן טף רי שנון אלף 1891 במדור תחיית הלשון לעריכת מעשה חרושת ומשחר ותבועת האדמה קראו סופרינו לפנים שער המציבה ויש סופרים עדוקים המשתמשים בשם הנפלא הזה גם אתה אך מעט שהתחלנו אנו להשתמש למושג הזה בשם מערכה התחילו רבים להשתמש בו אבל השם מערכה משותף לחמה מושגים ועל כן טוב לקבוע משקל מיוחד מהשור שזה בעצמו להמושג הנזכר ולפי דעתנו היותר נעל הזה הוא משקל טפ עולה טערוכה ונומר הטערוכה הכללית של פריז של שיקאגו סוף החלק הראשון של הצעות חידושי מילים מעט אליאזר בן יהודה הצעות חידושי מילים חלק שיני This Librevox Recording Is in the Public Domain Read by Omri Lianau Jerusalem חלק שני של המאמר הצעות חידושי מילים מתוך הסופת מסות ומאמרים מעט אליאזר בן יהודה המילים גרביים, מגבת, מפה וילון, גרותה ממחתה בהאור מיום זיין במרחי שוון אלף תפתף כפדלת לחורבן תפרי שנונגימל 1892 אומר העורך אלף בן יהודה במאמרו לבושי הרגל ללבוש של חוטי פשטן עוצמר לחסות בו הרגליים תחת הנעליים נהגו לקרוא פוזמקאות אך מהמקומות שבא השם המילה הזאת נראה ברור שפוזמקו דווקא לא הלבושה הוא אלא מן נעל ובפרט נעל חשוב יפה וכן פרשו הוא המפרשים האחרונים וללבוש של חוטים שהזכרנו למעלה אנו נוהגים לקרוא גרביים בשם הערבי ובפרט שהשורש גרב משותף לאברית וערבית גם במשמעותו העברית גרב ויהלפת בהאור מקפהי טוות אלף טף קפדלת לחורבן טף רשנות גימל 1893 משיב בין יהודה לקורא החוטם ידידו השחור על שאלותיו בענייני לשון בדבר גרביים ודרדסים באמת השם גרביים הוא מילה ערבית ודרדס נמצא בתלמוד ושמות נרדפים הם לדבר אחד אך בכל מקום שיש לנו שני שימות למושג אחד טוב שנסכים לחלק ביניהם באיזה דבר וביחס לשני השמות הנזכרים נסכים גם אנו להשתמש בגרביים ללבוש הרגל שלם המחסי השוק ודרדס להמחסים רק כף הרגל להמתפחת שמנגבים בהידיים הפנים וכולי נקרא מגבת וגם אפשר לקרוא בשם מספגת מילשון עלה ונסתפג בגד לחסות השולחן שמו פשוט בגמרה מפה להתלויים לפני הפתחים והחלונות פרוחת וגם וילון לשווי מתחות יש שם בתלמוד והוא גרוטה גרוטאות של ברזל לאחר שבוע באותו איתון נתנו בגיליוננו הקודם השם מגבת גימל דגושה להשלים נון פי הפועל למתפחת לנגב הפנים והידיים על השם הזה הסכימו בלשוני עירינו והנה נתיותיה מגבתי מגבתכם מגבות מגבותי וכולי למתפחת לנקות האף אנו נותים לקבוע שם מיוחד מן הפועל המיוחד להפעולה הזאת והיא מחת בתלמוד נמצא הפועל הזה רק לנקות הפתילה מוחתין את הפתילות ביצל המתגימל אך בערבית הפועל הזה בעצמו משמש לנקות האף וכן בלשון צרפתית משתמשים בפועל אחד לשני העניינים האלה ולכן דעתנו לגזור מזה שם ממחתה לתכם ממחתות ממחתותיי וגם על השם הזה יסכימו בלשני עירינו המילים תזמורת דירבן אקו בהאור מקפחת חשבן אלף תפתף קפדלת לחורבן תפרי שנונגים אלא 1892 במדור תחיית הלשון הורך אלף בן יהודה את שלושת חידושיו תזמורת, דירבן ואקו תחילה מרחיב בן יהודה את הדיבור על המניעים לחידושיו השתמשנו בגיליוננו הנוכיחי בתרגום הסיפור בסערת המלחמה במילים החדות שאנו חייבים לתת לקהל הקוראים איזה באור ופרוש עליהן כבר הירונו פעמים רבות כמה מנכושי אנו מוצאים לתרגם בלשוננו משמעות מושגים רבים שאין לנו מילים מיוחדות להם לא ידענו מה עושים סופרים אחרים בו לידה מושג ממין הזה איך יתרגמו הוא עברית איך יהגו את רעיונם כהוויתו אך אנו מודים מהדברים היותר קשים בעבודתנו אנו לא נוכל בשום אופן לתת לרעיוננו צורה אחרת בגלל חסרון המילה כי זהו הדבר אשר גרם ללשוננו וספרותינו החדשה היובש ועניות הטעם שבא ובכל פעם שיבוא לידינו להגות איזה מושג פשוט או להפך מושג דק ממין הזה אנחנו מבלים שעות הרבה בחיפוש ובדיקה בכל עוצרות ספרותינו אולי נמצא איזו מילה מכוונת להמושג שאנו עוסקים בו ורק בעין כל ברירה נשתמש על כוחנו באמצעי האחרון לחדש שם חדש או לשאול איזו מילה מילה שון ערבית ככה נהנסנו בגיליוננו הקודם לחדש השם תזמורת על משקל תלבושת להמושג קונצרט כולנו יודעים מה זה אך ישמעו נע הקוראים איך תרגם המילה הזאת בעל ספר המילים הידוע החכם שטיינברג מנגינה בהיחלי עונג המילה דירבן הקץ סוס בברזל כאין אופן קטן בעל שיניים המכובר לנעלי הפרשים למען העיר הסוס לרוץ מהרה והנה את המושג הזה תרגם החכם שטיינברג במילים האלה העריץ סוס בדורבנות נעלה ואנו הראשינו לנו לבנות פה על מהשם דירבן יען זה נותן יותר כוח לדיבור המילה הקו למושג השלישי ולהשתמש פשוט בהמילים רחב אחריו כי עיקר הקוונה פה היא שרחב אחרי פלוני כמו שפלוני זה רחב למור במהירות כמו הוא והקוונה הזאת לא ייתן לנו הדיבור רחב אחריו והשתמשנו בשורש הקו בבניין הקל למושג זה שכן מצאנו בתלמוד האוקב אחרי נועף שפרושו לפי הסכמת המבערים האחרונים שהלך אחריו בעקבותיו וכן הוא בלשון ערבית וכן השתמש חי בן מקיץ בהתפעל התעקב למשל היום והלילה מתעקבים באים איש אחרי ראה כדרך לשון ערבית ועיין חי בן מקיץ המילים עדיש עדישות במאמר ההגדלה וההקטנה בלשון שפרסם א' בן יהודה ביתונו האור בחף בחיסלב א' קפדלד לחורבן טף רי שנון גימל 1892 נאמר המושג שייתרגם אותו הצרופתי אין דפרם והגרמני במילה גלייש גולטיג והוא ההפך מין אכפת למור אדם ששום דבר לא אכפת לו היא אפשר לתרגם בעברית באחת המילים הידועות והמפורסומות ומה קשה לסופר ולמדבר עברית לצאת בלי מילה מכוונת למושג הזה והנה יש מילה הקרובה למשמעת הזאת בתלמוד והיא עדש או נדש אשריה שומע ועודש למור ולא אכפת לו תחלוף נעליו מאה הרעות וכן סבא סבא איכול ועדיש זקן איכול ולא אכפת לך דבר ונעשה מזה שם תואר עדיש על משקל חסיד נדיב בשם המקרה עדישות על משקל נדיבות חסידות המילה נועם בהצבי מיוד בשוואת אלף תף תף קפדלד לחורבן תף רי שנון גימל 1893 במדור תחיית על השון כותב האורכה ליעזר בין יהודה לדברים שידבר איש לפני כל עם לא נקבע עדיין שם בלשוננו על פירוב ישתמשו הסופרים בהשם דרוש ויש שמשתמשים בהשם מדבר ואנו משתמשים בהשם מסה אך כל אחד מהשמות האלו מיוחד לגוון מיוחד שבמושג הזה ומילה כללית לזאת אין וכן אין לנו שם מיוחד למי שיש לו הקישרון לדבר במליצה יפה לפני קהל עם והוא שיקראו בלעז או רתור והנה לפי דעתנו הפועל היותר מכוון לזה הוא נעם ויהן השם נעום התייחד כבר לעניין אחד על כן דעתנו נותה לבנות שם מן עם וובל הקישרון לזה הוא נועם המילה שיעמום בהאור מיוצאין בשבת אלף תף תף כפדלת לחורבן תף רשנון גימל 1893 כותב האורך אלף בן יהודה במושג אחד התקשנו שנים רבות ודיוק בעברית והוא מה שהיא תרגמאו הצרפתי עינוי הגרמני בשם לנגווילה והיא לאות הנפש והרוח בסיבת לא עבודה בערבית יש לזה שלושה תעלים שעם מלל צגר והנה מלל משמש בעברית למושגים אחרים הפועל הוא צער בעברית וגם הוא התייחד למושג אחר נשאר רק הפועל שעם וכמדומה לנו שמצאנו הוא גם בעברית רק בעין תחת אלף והוא מה שאמרו חכמנו הבטלה מביאה לידי שיעמום אלא ששיעמום על משקל פעלול להגדלה ולחיזוק כאשר כבר הוכחנו כמה פעמים מורה על שעם חזק במדרגה גדולה שהגיע כבר עד שטות ובלבול הדעת ולמדרגה הראשונה הכלה המורגלת נשתמש במשקל שעם או שעמה המילה תקס בהצבי מכפבט בקסלב אלף תף תף בין זין אלף שמונמות תשעים ושש במדור הלשון נתפרסם מאמר שכותרתו סרמוניה סרמוני במאמרו שואל העורך אליהזר בן יהודה איך נתרגם תרגום מספיק את המילה הזאת בפרט במאמר דבר בלי צרמוניה ולאחר שהוא מביא את הצעותיו של שטיינברג במילנו הרוסי עברי דרך בעם חוקת החיים מנהג עורך עולם ומנסה אותן בביטוי בלי צרמוניה ומעיר התרגומים האלה מידים על עצמם עד כמה הם אי אפשריים כל זה לא נותן לנו איזה דיבור מתקבל שיהיה אפשר באמת להשתמש בו אין תרגומים אחרים של שולבויים במילונו הגרמני עברי ושל הולנדרסקי במילונו הצרפתי עברי אינם מתקבלים על דעת בן יהודה לדעתו המונח צריך שיהיה בו הדרת קודש ותחונה של חגיגה ומשתמשים בלשוננו במילה סדר סדר העבודה סדר לל הפסח וחדומה כמו אפשר למור דבר איתי בלי סדר יכול איתנו בלי סדרים יותרים יש עוד מילה אחת לסדר שיש בו צד חגיגות והיא מילת טקס טקסים ראו אינאי טקסים של מעלה ואהבתים שירשירים מתקנסו ישראל על ההרון בתקסים גדולים תנחומה קורוב בלשון יוונית גם לשון ערבים ההמונית המדוברת תשתמש למושג של צרמון ידעתית בהשם טקס וכבר האירון הוא הרבה פעמים על הדמיון שיש בין לשון ערבית ההמונית ובין לשון עברית וכן נראה מדברי הפיתן שייסד בתקס מתקסים ונאמר למשל פלוני בעליי בתקסים גדולים וכן בלי תקס או בלי תקסים יתירים וכן נוכל לבנות השם טקסן לאדם המרבה בתקסים ושם המקרה מזה טקסנות המילה אקדח בהצבי עם יום אוו בטוות אלף טו-טו אורבן תפרי שנון זיין 1896 כותב העורך אלף בן יהודה במדור הלשון תחת הכותרת קני רובה עוד לא קרוב היום חזה ברוכו הגדול הראשון בנביאי השלום הכללי בעולם הנביא ישעיה אך עדכו ועדכו עוד תחת השלום הכללי עומד ומתקיים המזוין אוכלי הזיין עודם מתענגים על רוב כבוד ואפילו הכותב עברית הרחוק מכל ענייני מלחמה ונשק ענוס תדיר להזכיר את שם כלי הזיין היותר רגיל החשם עברי לא קורה להילד הזה בהיוולדו ובנחיצות גדולה החליטו הסופרים והרכיבו שתי מילים ואסו מזה שם השם הזה או הרכבת שני השמות האלה כל כך זרה לאוזן עברי ככל ממזר בצורתו מראה הוא עד כי בכל פעם שבה הדבר לידינו להשתמש בו הנפש סולדת ממנו ואין לנו יודעים מה לעשות בו ואיך להשתמש בו במספר רבים איך לרקחו להתותו לפי הצורך האדון ילין שהוא אחד מהמעטים אשר לא חוש דק בעבריות הלשון הרגיש בזה והציע כמדומינו בהמליץ להשתמש בהשם רווה לבדו אבל אפילו אם להניח כי לשון רווה יש באמת גם משמעת ירה חץ וחדומה גם אז המשקל רווה יותר נעות לאדם ולא להקלי עוד שם אחד אפשר לקרוא להקלי הזה והאמת נאמר כי השם הזה יותר מסביר לנו פנים כי עיני השם השר קראו להקלי הזה לשונות צורפתית פיסיל וגרמנית פלינטר וחן איטלקית פושילה הוא על שם האבן שקודחים ממנו אש ואנהקלי הזה בראשיתו היה מתלהב בכוח הקעת הקלב על האבן הנזכרה והנה אומנם אתה כבר נשתנה הדבר ואין לקרוא לו שם על פי התכונה הזאת החלנו בעברית יש שורש המורה גם על מין אבן כזאת וגם על התלהבות האש השורש הזה הוא כדח והשם כדח עד אתה לא עלה ביד בעלי הלשון לגדר היטב לאיזה מין ממיני האבנים הכוונה בשם הזה בערבית מציין השם כדחה את האבן שקודחים ממן האש על כל פנים אפילו אם נומר כי יתברר לנו איזו היא אבן העגדח או נקבע את השם הזה השם הוא לא כל כך רגיל בלשון והצורך והמשמעת של קדיחת אש אשר בו מסוגלות היטב לציין הכלי שאנו עוסקים בו ועל כן לפי דעתנו וחושנו טוב לקבוע לו השם אקדח המילה מיעוט זהות במדור הלשון בהשקפה תאדר אלף אלף תף תף למד אלף לחורבן תפרש שמך אלף תשמאות מפרסם האורך רשימה ושמה מיעוט זהות ובה הוא מעיר שמצע יצירה יפה בלשון טבועה בכותם עבריות בחריפות רבה בחשבון האחרון של בית החולים שער ציון ביפו את המושג שיהגה הלאז במילה אידנטיטה בטיבה חדשה מיעוט ועולם לא לכל גוני המושג הזה את הספיק המילה מיעוט יעניה שנצרח דווקא החיוב כי איש פלוני עוד דבר פלוני זהו שאנו רוצים לתרגום הצד הזה של המושג מוכל לבנות שם מקרה זהות סוף המאמר הצעות חידושי מילים וסוף הסופת המסות והמאמרים מעט אליאזר בן יהודה