 I går har jeg taget min egen tanker, der har jeg tænkt lidt med hensyn til de bekymringer, jeg har haft i sidste fire år og fem år før jeg startede på bygningssynneruddannelsen. Det har været noget med både hensyn til økonomien, og om jeg var klon nok til at starte ved at sælge uddannelsen. Jeg hedder Grafatt, og jeg er tidligere tømmer, og jeg læser til bygningssynner. Nu har jeg været nærmest arbejde som tømmer i 12 år. Det er altid, når jeg vil være mega stål over. De ting, vi har lært, er jo desideret til en seniorfad. Vi er sådan lidt mere rustet, har jeg i hvert fald lagt mærke til, end dem, der kommer fra gymnasiet. For eksempel den nyeste titan, vi lavede, det var alt fra ydevægning og så til innervægning. Altså det var som, at jeg allerede ved præcis. Altså jeg ved allerede, hvordan de skal lave os, jeg ved allerede, hvordan de vil se ud. Man laver noget, der er faktisk relevant for det, man lige er brander for. Jeg er faktisk lidt det ene, der er fætvalg af sin hensynør. Det er ikke bare begrænset med en par ting, at du kan lave lige, hvad du vil. Det er alt, hvad du lige har lyst til. Det styrer du nærmest selv, at man egentlig selv bestemmer, hvor man egentlig gerne vil hende. Jeg ser, at det er spændende, at man altid kan tage nogle nye øje.