 Ja, velkommen til den anden forlesning om globalisering. I den første forlesning fortalte sociolog Filipe Blau om globaliseringens byggesten, om hvad der er, der gør globaliseringen muligt. Og i denne forlesning skal jeg fortælle lidt om kulturell globalisering. Bække forlesninger tager udgangspunkt i boen. Globalisterne gør den verden mindre, som Filipe Blau og jeg har skrevet sammen. Og det er, man kan sige, vi har taget boen den her, den tager afsatting underen over. Hvad er det egentlig, der gør globaliseringen? Muligt, der har været så meget snakker og diskussioner om globaliseringen i de sidste. Og ti, og det er for alvor et begreb, der kom på dagensorden. Men hvad betyder det helt konkret? Det vil vi gerne undersøge. Og det var den antropologiske, og måske også meget af EU-underen, der brægte Filipe Blau og jeg på en jormrejse, hvor vi mødte en lang række dansker inden for vidt forskellige brancher, der på hver sin måde er med til at gøre verden til et mindre sted. Vi så på Containerskib i Rotterdams Havn. Vi besøgte Microsoft i Seattle for at forstå lidt mere om softwarestandarder. Vi var i Kina og sige på fabrikker for at forstå outsourcing. Og ganske kort sagt kan man sige, boen er forsøg på at gøre globalisering konkret, og det vil den her forelæsning også afspegele. Vi besøgte, eller en måde gør globalisering konkret på, er ved at fortælle nogle menneskers historie, og vi valgte at fortælle nogle danskers historie, og hvordan de arbejder med globalisering inden for vidt forskellige områder. Så vi besøgte Søren, Lars, Peter, Morten, Jens, Erik, Jesper, Søren og mange flere. Man kan inddele de her mennesker, globalisterne har vi valgt at kalde den, i tre forskellige typer, tre arketyper man vil. Der er dem som arbejder med at få skab fundamentet for globalisering, det er brugbyggerne, så der er dem som påvirker os alle sammen gennem de mere bløde, sociale områder som design, måde, internet, film og så videre. Det er smagstommerne, og så er der idealisterne, som arbejder med at gøre verden mindre af de arbejde med klima, med vindenergi, vandforsyning og så videre. Emnet, som jeg i ser vil komme til at snakke om, er smagstommerne. Den kulturelle globalisering. Kulturell globalisering er jo også et kæmpe begreb, det er mange forskellige ting. I bogen kommer vi blandt andet ind på måde, internet, film, design og tv. Det kan jeg ikke altså, men nu at komme ind på i dag, jeg vil se, jeg koncentrerer mig om to områder, det er måde og internetet. Og lad os starte med at se på moden. Her, der ser vi Jennifer Lopez på The Grammy Awards, if. en siddeles udfordrende kjole. Og den er designet af Versace, og de to ganske få øjeblikke før. Det her grønne palmemønster var blevet kopiert af Sarah, og blevet distribuerede til butikkerverden over. Og Kjole her, den er designet af danske Jørgen Simonsen, som på det tidspunkt var chefdesigner for Versace. Da Philippe jern mødte ham i Paris, så fortalte han, at Sarah er en diametral modsætning, alt hvad jeg representerer. Jørgen Simonsen, han er udkoutyrdesigner, han står for at lave kreationer til et meget, meget eksklusiv publikum, og det er det stik modsat af de her Sarah-Mango hendes amaurits, som skaber tøj til masserne. Hendes amaurits og så videre laver det, kan man også kalde fast fashion. Det er noget, hvor man producerer tøj, som skal få bruges hurtigt. Og Jørgen Simonsen, han fortalte os, at han kan mærke, at mødebranschen er blevet sat mødebranschens rythm, og sat ekstremt op i gear i de senere år. Takket være, at det blev billigere at producere tøjet i til lavlønninger, andre steder på verden, og produktionsapparatet er blevet meget mere effektiv, så derfor er det meget, meget nemmere at få kopiere, hvad der sker på de catwalken, og sende tøjet ud til butikkerverden over. Jørgen Simonsen, han fortalte, folk forventer meget mere, meget hurtigt. Det er sådan en hektisk tilværelse. Hvis du skal vælge mellem en kjoleland, en stentig kvalitet, eller ti set er en dårlig, hvor mange vælger sig ikke. De er billig i set. Og Jørgen Simonsens kjole til Jennifer Lopez, det er et eksempel på, at moden i dag kan sprede sig ekstremt hurtigt, hverden og over. Men den bevægelse, den er egentlig ikke ny. Det har man set før. I allerede tilbage i 1899, så formulerede sociologen Thorsten Weblen en teori om den arbejdsfri klasse, som beskriver, hvordan det enkele menneske udtrykker sin vælstand gennem forbrug. Og dengang var det adnændende aristokratiet, der satte stilen og som pøb den gerne vil ligne. Og i 1899 var der ikke noget mere statuskive end at gå med høj hæt, og lederskog, fine lederskog, for at signalere man, at man ikke engagerer sig i hårdt fysisk arbejde, og man er rød til at holde fri. Og i dag så er det sådan her skuespillere, musiker, som man gerne vil ligne. Men Thorsten Weblens teori, den kan bruges til at beskrive, hvordan moden bevæger sig for samfundets top ned til bunden. Det kalder man for trickledown. Men man kan sige, i dag bevæger moden ikke, så ikke kun fra toppen til bunden, den bevæger sig også fra bunden, eller fra gaden kan man sige, at moden er nemlig fuld gang med at blive demokratiseret. For eksempel, så indgår stadig flere topdesigner samarbejder med de her Laubruis tøjhuse, som jeg har været inde på, og med supermarkeder. Henne som Aarhus har fx indgået samarbejde med Karl Lagerfeldt. Designerne finder i stigende grad inspiration for gaden og fra modeblokks, hvor ganske almindelige mennesker de skriver om stil. Og et eksempel på, at modeblokkerne, de her ganske almindelige mennesker, har fået adgangsbiljer til at rampe lyset, det er, at flere amerikanske teenage blokker, de nu bliver inviteret med til de helt store modesjås. Det var før i tiden forbeholdt stjerner, celebrities og smestommer, kan man sige. Og her ser vi et billede fra et modesjå i New York, hvor der er to teenage blokker, der sneder sig med ind. Det er Tommy Ton og Brian Boyd, der sidder der med deres computer. Og midt imellem de to, der sidder, den ypperste smestommet med alle, med Pashahore, det er chefredaktøren for amerikanske blokk, Anna Wintour. Og det er et eksempel på, netop, at moden af høj grad vil at blive demokratiseret og for at summerere, hvad det er, der sker lige nu i modeprængten. Så kan man sige, for der første så spreder moden, så hurtigere nogensinde globalt, for det andet. Og så ser vi det, at modensirketen ændrer sig. Det er ikke adler af aristokratiet. Der sætter da også ordentlig snart skuespillere om moden. Inspiration til moden kommer også ned fra, og der sker en demokratisering af moden. Lærs bevæger os videre til et anden branche. Det er internettet, som er høj grad også relevant, når man snakker om kulturelt globalisering, det er internettets skyld, eller internettet er med til at gøre, at vi kan kommunikere med hinanden på kryds og tværs alanegrænser, og at vi kan udvikle vidende informationer med hinanden. Derfor er internettet, ja, det er ikke kun internettets skyld, men internettet har en meget, meget vigtig rolle, når man snakker om globalisering. Og hvad sker der med internettet i øjeblikket? Pille Bæhr og jeg er vi rejste til Silicon Valley, hvor vi besøgte Klaus Korskov, som vi ser her på billedet. Han var på det tidspunkt vice-president for USA Experience Research for verdens største internets netputal Yahoo. Og vi besøgte ham for at finde ud af, hvad sker der med nettet? Og han fortalte os, internettet er ved at blive langt mere socialt. Det kan i dag langt bedre stimulere social interaktion. Og med det, mener han det, som har været meget op i tiden de senere år, nemlig, at nettet bliver meget mere socialt. Det er et sted, hvor man deler sin vide, deler sin informationer med andre gennem, f.eks. flikker man, man oplever det sin bilder, man er på Facebook, Arto og så videre. Og Klaus Korskov kaller det en revolution. Og et eksempel for, at internettet er socialt, det er Yahoo Answers, som man tjene, som vi ikke finder i Danmark, men som er store både i USA og i Asien. Og Yahoo Answers går kort fortalt ud på, at den enkele brugere kan stille et spørgsmål og så kan de andre bruger besvare det. Her er det f.eks. Mimos med spørg. Nødelser, hver der er sagtigt, hvordan kan jeg væske min pud, og så giver en så beskrivelse af den her pud, hvad det er for en, og hvad beskidten er, og så videre. Og så er der en masse andre, der kommer med deres viden om deres erfaringer. Og det er selvfølgelig et ekstremt konkret eksempel på, hvordan man kan få nogle informationer via nettet. Der findes også andre kategorier af lidt mere filosofisk karakter, f.eks. hvordan ved jeg, om kude eksisterer, eller hvordan ved jeg, om klimafandringer af menneskeskarpter, og så videre, hvor brugerne så byder ind. Og jeg har jo ansat, at det bygger på princippet om kollektiv intelligens, som handler om, at massernes viden til samme giver en mere qualificeret viden end den enkelte ekspertsviden. Og det er et princip, som er beskrevet af James Zuroviki i hans populære bog, Wisdom of the Crowds. Et andet eksempel, som er meget brugt, når man snakker om det her med kollektiv intelligens og Wisdom of the Crowds, det er Wikipedia, internet leksikonet, hvor det er også ganske almindelig mennesker, som beskriver eller som forklarer de her forskellige leksikonbegreber. En anden tendens, som Klaus Korskov fortalte os om, der sker med internetet, at internetet i stilne grad giver plads til traditioner til folk særbrede interasser. Klaus Korskov sagde, en mindre og mindre procent del af folk søgninger på Yahoo er af generelt karakter. Omkring 25 procent af Amazonens omsætning er for såkaldt smelle produkter. Internetet gør ikke verden flader og mere ens, tværdig modgør nettet verden runner og mere mangfoldig. Og hvis du fx tager internet søgning, og så er det klart, der er rigtig, rigtig mange, der sker på i Danmark X Factor og Michael Jackson og alle de her, ja, nu populære ord. Men hvis stigende procent del af internet søgninger kommer for folks individuelle særbrede interasser og det er der et stort marked i de her niche, man kalder det også for den lange hale. Og hvis jeg skal opsovere her, hvad der skal om internetet, så er det, det bliver stadig mere socialt. Den enkele bruger for bruger for større i denne flydelse. I ser på internetet. Punkt 3. Internetet giver plads til niche'erne. Og nu vil jeg bevæge mig over til det mere afslutte, hvor jeg vil komme med tre lidt større poængter, som ikke kan bare gå på den kulturelle globalisering, men på globaliseringen som sådan. Det er noget, som fikkert vil jeg beskrive i de afslutte kapilter i boen. Og den første poængte det er, at globalisering er noget, som vi altså med med til at skabe. Det er ikke skabt af unge multinational virksomheder, sådan som man godt kan forlede. Det er tro, hvis man har fuldt godt med i globaliseringstebanen i starten af det nye år tusind. Vi er altså med til at skabe globaliseringen. Jeg kan sige globaliseringen til drevet af mennesker, globalister. Og vi er på en måde altså med til, altså vi er altså med til den forstand, vi er altså med til at præge udviklingen gennem vores forbrug.