 Molt bé, anem a començar. Bona tarda a tots. En primer lloc benvinguts a aquesta casa, a la Universitat Pumpeu Fabra i en aquest cas a la càtedra de la provocació econòmica local que tenim entre la Universitat i Barcelona Activa. Vull agrair-vos l'assistència amb aquest acte. Avui tindrem un acte per reflexionar totes i tots conjuntaments sobre els elements de treball, digne, de qualitat, aspectes d'innovació com a càtedra de la Universitat. És un plaer i treballar amb els companys de Barcelona Activa. Perquè portem, des de l'any 2018, generant aquest marc de transferència, de generació de coneixement, d'espais de debat, perquè creiem que els temes que tractem són temes bàsics per enfortir la qualitat de vida dels nostres ciutadans. Les polítiques públiques, a l'àmbit del desenvolupament local, són polítiques claus. Amb aquest sentit, la càtedra ha tingut dos moments. Un primer moment en el qual vam posar un més esforç institucional en pensat temes vinculats de desenvolupament econòmic, de l'any 2018 a l'any 2020, i un segon moment en el qual estem ara on posem el focus amb tota la llògica del mercat de treball, de la qualitat de l'ocupació i creiem que són temes claus per enfortir la nostra vida social. Avui a la sessió que tindrem, justament tindrem l'oportunitat de veure dos presentacions d'estudis que estem treballant, un que ja està fet, que recorrespo en el primer moment, que ara ens presentaran els companys, treballa el tema de la innovació a l'àmbit del desenvolupament econòmic i local, i un altre estui que és un working progress, que a dia d'avui estem fent sobre evaluació dels projectes i dels objectius de l'acord de Barcelona per l'ocupació de qualitat. Són dos elements que considerem claus, com us deia, per anar seguint i treballant aquest àmbit de política política. Vull passar la paraula i agrair de nou la prevenció a l'Àfrica Cardona, que, com sabeu, és directora ejecutiva de l'àmbit de foment de l'ocupació a Barcelona Activa, que també ens donarà unes paraules de presentació. Moltes gràcies. Moltes gràcies, David. Bon dia a tothom, a totes i a tots. A mi, personalment, em fa molta il·lusió fer aquesta jornada aquí perquè va ser la meva primera universitat. Vaig estar aquí amb 18 anys, amb moltes ganes d'aprendre, amb els ulls molt grans i vaig pencar molt. La veritat, no sé si era continuació, suposo que sí, el David va ser profe meu. O sigui que a part de culpa diem això. Però una de les coses que més vaig aprendre aquí és que el coneixement quan és compartit, quan el fem entre tots, flambeja. No és només jo. I quan ens van plantejar des de Barcelona Activa, des de l'Ajuntament, fer l'acord... Barcelona per l'ocupació de qualitat ens van basar en això, d'un junta, de fer-ho amb molta gent. El gust de vosaltres participeu activament, no només en el seu moment, sinó ara també, no? I dintre d'aquestes feines que ens van posar d'acord, sembla senzill, a priori, però no ho és tant. Per fer aquest decàleg, ens vam basar en tota la feina que ja s'havia fet com no pot ser d'una altra manera, però amb les discussions i amb el consens conjunt. I vam arribar a un acord i el vam presentar l'any passat, o sigui que ho explicaré una mica més detall, una de les coses que em van ensenyar a la Pumpeu, a la Pumpeu Fabra, és que, a més a més, quan declares una cosa, l'has de, diguem-ne, sustentar i l'has de veure com evoluciona per poder tenir algun paràmetre. Això significa que obligatoriamente hem de tenir mètriques, hem de tenir indicadors, i per això aquest estudi que ara estem, que ara presentarem que estàu aquí en plores, com comentava el David, en el qual hem fet una feina, sobretot Casnet, que ha fet una gran feina, i en quins poden ser els indicadors, compartir els indicadors que considerem que donen peu a que puguem dir que l'ocupació és de qualitat, que, a més a més, és una de les preocupacions que tenim com a Ajuntament i com a Barcelona activa. La veritat és que, a més a més, compartir-ho amb vosaltres serà fantàstic, perquè així també podeu posar els vostres coneixements, les vostres aportacions, les vostres crítiques, que d'això es tracten. Entre tots, crem coneixement i donem millor servei pública a la ciutadania. Gràcies per venir i per dedicar-hi temps. Moltíssimes gràcies. Molt bé, i ara anem al tema que interessen, que és a les ponències. El professor Andrea Noferini ens presentarà els ponents. Bon dia a tots i totes, jo sóc l'Andrea Noferini, professor d'aquesta casa, col·laburo amb la Càtera des del principi, juntament a l'Oriol Estella, que està aquí amb nosaltres, que és la coordinadora tècnica de la Càtera. En aquesta primera part, tenim el plaer de presentar un estudi que s'ha fet al 2020-U a la Càtera des de l'Institut de l'Estudia Regional i Metropolitana de Barcelona, representat aquí per al seu director Icargumà i per a la responsable de l'àrea de governació a Mar Martí. Moltíssimes gràcies per estar amb nosaltres. Os debíem a esta presentación. El estudi és un estudi molt relevant sobre innovación, innovación para el desenvolvimiento económico local y nos teníamos muchísimas ganas que pudierais presentarlo en esta serie. Así que sin perder más tiempo, moltíssimes gràcies per estar amb nosaltres. Gràcies, Andrea. Bon dia a tots i a tots. Gràcies per deixar-nos compartir aquesta estona en aquesta jornada a la Càtera de Política Econòmica Local. Un plaer estar amb tots i a tots vosaltres. Sempre és un plaer venir a una casa plena d'amics i amigues. I més en aquest marc de col·laboració entre la Pompeu Fabra i Barcelona Activa a l'entorn de les polítiques econòmiques locals des de l'Institut d'Estudis Metropolitans i de l'IRMV. Crec que des del primer moment vam expressar també el nostre desig, el nostre voluntat de poder acompanyar-vos en aquesta trajectòria. Recordo que no sé si va ser gent d'un acte fundacional de la Càtera que jo mateix amb l'André, amb el Vitorio Galeto, amb el responsable d'economia de l'Institut, vam poder participar, diguem-ne, en aquest moment. I un segon moment molt important va ser quan vam desenvolupar aquest estudi sobre la innovació en les polítiques de desenvolupament econòmic local. Un estudi que no és pre-pandèmic, que forma part d'aquella primera etapa que abans deia el David, però que després, per la pandèmia i tot plegat, la seva presentació, la seva difusió s'ha anat ajornant i avui encantadíssims de poder-ho compartir amb totes i tots vosaltres. De fet, el Marc, que és el responsable de l'equip de governança i polítiques públiques de l'Institut, és el que explicarà els continguts de l'estudi. Jo deixem-me només fer 3 pinsallades, que són situar les 3 grans coordenades en les que s'obica aquest estudi, d'una banda, la innovació, d'altra banda, l'esfera local i, finalment, el desenvolupament econòmic, els 3 grans factors. La innovació. Hem concret la innovació pública. La innovació sobre les polítiques públiques no és una tendència passadera. La innovació és una necessitat estructurada. Vivim un temps en el que hi ha grans transicions digital, demogràfica, cultural, climàtica que ens situen en una nova era. Una nova era en la que la necessitat de redefinir el conjunt de les polítiques públiques per anar d'alguna manera escrivint aquest contracte social que ens ve del segle XX és una necessitat imperiosa. I ho és per dos motius. Cal que les polítiques públiques recuperin capacitat de resposta a un entorn absolutament canviat, incert, complexa. Segurament s'està produint un cert desencaix d'època entre les preguntes que ens havíem fet, les respostes que havíem construït i el que el nou context ens demana avui, i per tant aquesta readaptació a incrementar capacitat de resposta, però també perquè les polítiques públiques han d'expressar valors emergents. Aquell binomi eficiència democràcia, aquell binomi de ser operatiu però expressar valors. La innovació se situa en el port d'aquest binomi. Sense innovació, difícilment articularem en un context de canvi d'època els elements d'eficiència i els elements de democràcia de valors. Aquesta és, per tant, el terreny de les polítiques públiques. Potser és útil, quan parlem de polítiques públiques, pensar sempre en tres dimensions, una dimensió més conceptual. Per tant, la necessitat de construir els entremats d'idees, de valors que donin fonament a una política pública, una dimensió més substantiva, com tot això es tradueix en uns objectius, en unes finalitats, i una dimensió més operativa com s'articula la governança de tot això. Doncs sobre aquestes tres dimensions s'ha de projectar innovació. Cap d'elles no pot quedar enrere de la necessitat d'incrementar capacitats de resposta i valors emergents. Per tant, innovació. Bé, reflexió sobre la primera coordenada. Segona, l'esfera local. Parlem de polítiques de desenvolupament econòmic local. L'esfera local com espai de producció de polítiques públiques. Hi ha una idea que crec que va guanyant molt consens entre el conjunt dels sectors que estem al voltant d'aquestes qüestions, i és que el territori, l'espai, els entorns de proximitat i de vida quotidiana van guanyant força com a configuradors de les dinàmiques socials, econòmiques, ecològiques, culturals. Si això és així, el repte d'enfortir les capacitats de resposta des del territori passa a ser un altre element fonamental. Des d'un territori que s'ha d'obicar en contextos multiescalars, multinivells, però en aquest territori ha de ser cop protagonista de les interdependències que es van creant, ha de ser subjecte col·lectiu. Segurament s'ha de deixar enrere aquella idea que les escales expressen jerarquia i que, per tant, allò que està més proper a la gent se situa també al final de les jerarquies de governança. Cal reivindicar el territori en el context de les interdependències per tal que guanyi força també per respondre a unes dinàmiques que es configuren cada dia més des de la proximitat i des de la quotidianitat. I, finalment, tercera reflexió, de la desenvolupament econòmic. Sabem que els territoris i, en concret, els àmbits urbans i metropolitans tenen una enorme creativitat, una enorme capacitat de generar valor econòmic, de dinamisme i això és molt rellevant. Això és molt important, però això també s'ha de governar. De tal manera que doni banda els elements de caràcter més social, compartida i d'altra banda, els elements de caràcter més ecològic, una prosperitat que sigui respectuosa amb els propis límits ambientals del territori i amb la protecció del clima, han de ser elements que avui s'han de situar en el cor de les polítiques de desenvolupament econòmic i, per tant, això també ens porta novament a posar en valor els elements d'innovació. Bé, tres fins allades molt greus, tres coordenades que ara el marc desplegarà de manera molt més en detall. La mirada des de la que està fet aquest estudi, com dèiem abans, és l'Institut d'Estudis Metropolitans, que mirem de participar en l'acompanyament i en l'innovació de les polítiques públiques, i on l'àmbit de la metròpoli intentem que sigui sempre un àmbit rellevant. Mireu, una dada. Van fer públics fa tres, quatre setmanes les dades de l'última enquesta de cohesió urbana que en diem que reflecteix els elements de mobilitat quotidiana a la metròpoli. Doncs bé, la meitat dels habitants de la Regió Metropolitana treballen en un municipi diferent del que viu. La meitat, 49%. Aquesta dada és extraordinària. Des del punt de vista econòmic ocupacional, la ciutat és la metròpoli. No són cadascun dels municipis que configura la metròpoli, és la metròpoli. Aquesta mateixa dada, quan vam fer la primera enquesta, fa 5 anys, era el 40%. Ha crescut el 10% en 5 anys. Des que tenim registres, s'ha més que doblat. Era el 20% a finals del segle XX. Per tant, el procés de metropolitanització de les dinàmiques cotidianes vinculades a l'ocupació i a l'economia és extraordinari. I, per tant, també, des d'aquest àmbit, s'han d'anar explorant capacitats de resposta, que, de fet, la feina que el pla estratègic metropolità a Barcelona, i aquí veig que l'Oriol ha estat fent i està fent, és central, és clau, des d'aquest punt de vista. Per tant, jo ho deixo aquí, amb aquestes reflexions, i ara ja sí, el Marc entra de ple, a compartir, en totes i tots vosaltres, els continguts principals de l'estudi. Gràcies. Bon dia a tothom. Moltes gràcies, Ricard, per la introducció. També sí que estic molt content, de poder presentar aquest estudi, que va acabar l'any 2020, i hem estat intentant, d'alguna forma o altra, poder-lo compartir, i, finalment, ha arribat el moment. Jo crec que, donada una mica el temps que fa que hem finalitzat l'estudi, és important entendre en quin moment vam fer aquest estudi, que ens el van carregar a la càtedra i el vam fer en el Marc de Redel, de la ret espanyola d'envoluament local. Gràcies a ells, també ens va poder facilitar molt el contacte amb tots els directius, gerents i responsables de les agències d'envoluament local, i a partir del qual ha sigut possible l'estudi. Des del 2020 hem passat algunes cosetes, fins avui, una pandèmia mundial, una guerra, una crisi energètica... Sembla que al món realment estem en un entorn molt orulent, canviant, i que cada vegada s'assembla menys el que havíem viscut fa una dècada enrere. Tot i així, revisant l'estudi i les conclusions, pensava que potser, vist des d'ara, haurà quedat una mica caducat. Amb aquest canvi tan accelerat. I rellegint, crec que en realitat, el context actual el que fa és com enfortir unes tendències que de fet ja vam veure cap al 2020. Òbviament, posant tot el tema de crisi climàtica, s'ha fet encara més evident, en la gent de política ha guanyat força, però moltes de les tendències que hem recollit i les veïstes que hem fet, no veig grans innovatats en realitat, en relació d'això. El segon, dir-vos que aquest era un estudi realment ambiciós en el sentit de poder com fer aquesta reflexió sobre la innovació de les polítiques des del poder local a Espanya, en el mar de Redel. Això vol dir, per les pròpies polítiques del local que hi ha una gran diversitat. Hi ha una gran diversitat de cada territori, de cada agència, de cada institució local, i per tant arribar a conclusions genèriques, sempre a vegades és difícil i una mica va estrenpós fins i tot. Per tant, primera alerta, de dir, aquí explicarem unes conclusions generals, però, Òbviament, que l'agència, de cada ciutat, Barcelona activa, té les seves particularitats, Barcelona, l'àrea metropolitana, té les seves particularitats. Per tant, entengueu una mica les conclusions d'aquesta mirada a grans trets de la innovació de les polítiques des del poder local a Espanya, en el mar de Redel. Quina eren els objectius? Doncs, bàsicament, fer aquesta mirada de reptes que vol futur a partir d'una mirada cap enrere, a partir d'una mirada de l'evolució de les polítiques de l'economia local i, sobretot, posar l'accent a partir del que havia passat a partir del 2010. Una mica, haver superat el primer sotrat de la crisi del 2008, on, bàsicament, el que hi va haver, com sabeu, paralització, retallades, no va haver grans mudi més. Però sí que, a partir del 2015, segurament, comencen una mica un repte lenteig fruit d'aquesta pròpia crisi del que havia de ser les polítiques de l'economia local. I és el que l'estudi volia recollir a partir d'aquestes entrevistes. Quins eren els reptes? Quines eren les innovacions que, a partir de la reflexió de les pròpies agències de l'economia local, s'havien posat sobre la taula a partir de la situació després de la crisi del 2008. I, finalment, identificar el repte de su oportunitat de les polítiques de l'economia local en Espanya en aquell moment. I també fer una aina d'autodiagnosi per les pròpies agències de l'economia local que trobareu al final de l'estudi amb una sèrie de preguntes vinculades a cada escunt dels reptes que us explicaré. La motologia que us he comentat és aquesta revisió de la evolució de les polítiques de l'economia local que molt de vosaltres coneixeu perfectament. L'entrevistes a aquestes 14 ciutats espanyoles amb tota la seva diversitat de governs polítics, de posicions religiors urbanes, de trajectòries, de problemes econòmics diferents a cada escunt d'ells. I, sobretot, fer aquesta mirada també des de la innovació que, amb uns cops, de la literatura sobre el management, he aprovalgut en la literatura de la innovació fer aquesta mirada des del canvi i de l'anàlisi de polítiques públiques que no és tan evident. En el primer partat, el que hi ha és una reflexió sobre el tema de la innovació, que estem tan involucrats amb la innovació, la innovació, la innovació, que a vegades hem de parar una mica i hem de pensar una mica per què, per què la innovació realment si és innovació o no és innovació que estem fent i que tenim aquesta tendència perquè és el que es demana ara parlar tota l'estona d'innovació. Una mica ens interrogàvem a la primera part de l'estudi, si la innovació és nova, és dels últims 15 anys. Les polítiques de l'economia local t'han parlat anteriorment. La innovació és invenció. Tot tipus de canvi és innovació. Qualsevol canvi en les polítiques vol dir parlar d'innovació o hi ha alguns canvis que no generen innovació. Hi ha diferents tipus d'innovació. Això a la literatura crec que ha arribat un cert consens de parlar de diferents tipus d'innovació. I jo crec que la pregunta també essencial és una mica per què serveix. Per què serveix la innovació? I això crec que el Ricard ens assenyalava alguns aspectes. Si revisant la literatura i també parlant amb els responsables bàsicament, i jo la conclusió que ha arribat és que hi ha dos motius de per què serveix la innovació. El primer és l'adaptació. L'entorn canviant, com ens deia el Ricard. Vivim en un entorn cada vegada més canviant i ens serveixen menys les respostes que teníem fins ara. I aquesta diversitat i aquest entorn canviant ens fan que les respostes més incrementals no siguin suficients i haguem de buscar respostes més diferents a la innovació. I això també s'ha expressat molt a la literatura de gestió de polítiques públiques és el mantra del valor públic. L'innovació és important per crear valor públic. L'important al fons és que entenem què és això de valor públic. Està molt bé, tots estem d'acord però és molt difícil acabar de definir sobretot medir el valor públic. Una forma de medir el valor públic és saber si aquestes polítiques són efectives, són eficients i són democràtiques. I això només ho podem saber a través de la valoració de polítiques. I sabem que en aquest país la institucionalització de la valoració de polítiques està costant molt. Hem fet passos endavant i jo crec que això s'ha de celebrar però encara tenim molt recorregut. Si seguim capaços d'agilitzar i s'estigmatitzar aquest tipus d'evolució seríem més capaços de veure si és crear realment aquest valor públic o no. Una altra pregunta que ens fem és que la felicita i que la facilita i que la dificulta i com es desenvolupa a la pràctica. Bàsicament el que ja detectàvem en aquest estudi era que per sort que hi ha una sèrie de polítiques d'innovació que ja s'estan institucionalitzant. Cada vegada tenim més clau i hi ha més consens sobre quines eines, quins mecanismes són necessaris per fomentar la innovació en el sector públic. I això travessa les polítiques de l'economia i local i travessa totes les polítiques en general. Per això es normalment parlem més de mecanismes, concursos d'idees, interaccions, simulacions, contactació innovadora, elaboratoris, són mecanismes que intenten com impulsar aquest canvi i buscar noves idees que tinguin efectes en poder crear aquest valor públic i poder-nos adaptar millor al context canvi. Una altra crec que idea interessant és que la innovació també és contextual. I això crec que en el mar d'Arredell i en el mar de les polítiques de l'economia i local és important. És a dir, que van en relació al que s'ha fet en un lloc anteriorment i aquestes dues contextes en l'espai i en el temps. Una cosa pot ser innovadora en una ciutat 10 anys abans i després 10 anys després pot ser innovadora en una altra ciutat que l'aplica. I de fet, una mica la intensificació i tota la feina que fan les xarxes des del problema econòmic local està vinculada a accedir a aquests processos de compartir aquestes pràctiques que sempre en el procés de difusió de polítiques i en el procés d'adaptació en el lloc, en el context que també genera espais d'innovació en aquesta adaptació al nou lloc. La ciutat, els 15 minuts, es pot aplicar segurament de formes diferents a cada indrent per dir algunes d'aquestes idees que estan circulant i que després tenen pràctiques específics a cada lloc. I finalment, jo crec que també és interessant aquesta idea que millora innovació a la mà. Es pot generar millora sense innovació. Hi ha hagut un millor incremental, petites millores en les polítiques públiques. La innovació, perquè pot ser molt disruptiva en un primer moment o no es pot arribar a escalar, pot no arribar una millora substancial en les polítiques públiques. Per tant, no sempre es pot vincular a aquestes idees de millora i innovació. Hi ha una mica passant a aquesta anàlisi de l'evolució de les polítiques de un moment econòmic local. També en el treball hi havia un esforç d'intentar veure quins són els motors, potser no tan d'innovació, sinó de canvi en aquestes polítiques. Unes polítiques que per la seva forma de ser, perquè no estan en el corpus de les competències dels governs locals, perquè estan en contacte amb els agents econòmics i socials des del seu inici, són susceptible de ser innovadores, perquè s'han de buscar la vida, perquè han de tenir el contacte i aquesta col·laboració amb altres agents. Ja són unes polítiques locals fossa particulars. Una mica analitzant les trajectòries de cada una de les ciutats que analitzàvem, sortíem com aquests motors de canvi i característiques de les polítiques de l'evolució econòmic local. Una mica acabant en la línia del que comentava el Ricard. El primer és l'aquesta lògica multini veïn, els canvis institucionals, el desenvolupament de l'estat de les autonomies, primer després la incorporació a la comunitat econòmica europea, les polítiques europees que van ser impulsores de molt d'aquest àmbit, i el que deien, les relacions de dèbil dels governs locals en relacions les polítiques dels governs locals. No sé, competències pròpies, això molt cops les ha fet dependents d'altres programes sobrelocals. I això, a l'hora que li donau un grau d'innovació, també li donau un grau de debilitat en relació quan s'acaba la subvenció de desenvolupament econòmic local, quan s'acabarà el pròxim programa finançat per la Unió Europea. Llavors, en aquesta tensió crec que és molt explicativa les relacions canviants entre diferents nivells de govern, la preocupació dels polítics europeus, l'enfortiment de les polítiques locals i el rol dels governs autonòmics són un motiu important de canvi. El segon aspecte crec que important són els canvis. Això estem fent una mirada dels últims 40 anys de l'evolució de les polítiques, els canvis territorials que hi ha hagut en el territori, sobretot en els processos de concentració, matroporginització i despoblament. De fet, quan parlàvem amb els responsables les qüestions de despoblament a moltes agències de desenvolupament econòmic local eren cada vegada més presents, no només en aquells petits municipis, sinó en ciutats com Jaó, que tenien la seva principal preocupació és com els ciutadans no convertíssem en una ciutat dormitori de Madrid. I les activitats econòmiques i els treballadors feien aquests desplaçaments com comentava el Ricard. I després tots els canvis socioeconòmics vinculats, especialment els processos de tercerització de l'economia i els canvis tecnològics. Aquí, bueno, portem, ja està en el treball, està tot descrit, una mica l'evolució, les fases que estan determinades una mica en l'evolució de les polítiques de l'evolució econòmic local. Jo era que és interessant assenyalar aquesta vinculació entre crisi i inicis dels polítics de l'economia econòmic local, la crisi dels anys 80 que dona lloc a les polítiques de l'economia econòmic local i a la creació de les primeres agències de l'economia econòmic local a partir dels anys 80 i la crisi del 2008-2010 que fa aquest replantejament de les polítiques de l'economia econòmic local unides a uns canvis polítics, també als governs locals a partir del 2015. Crec que en aquesta revisió el que queda clar i amb aquesta mirada general, després hi ha moltes especificitats en cada context en què les polítiques de l'economia econòmic local van com institucionalitzant-se i assentant-se. Bàsicament definint unes metes clares de millora d'ocupació, de qualitat de l'ocupació, més endavant, de desenvolupament empresarial i d'atracció d'inversió de talent. A vegades sumades a qüestions més vinculades al turisme o al comerç, però bàsicament aquest és el cor de les polítiques de l'economia econòmic local i crec que el que és interessant és que en aquesta fase d'institucionalització hi ha un cert decalatge entre aquests serveis vinculats a les agències de l'economia econòmic local o a les diferents departaments i les estratègies de desenvolupament econòmic. Són dues coses diferents. Les polítiques de l'economia econòmic local vinculades a aquests serveis i les estratègies vinculades a planificació estratègica que van molt més enllà d'aquestes agències. En aquest procés d'institucionalització hi ha hagut un cert decalatge entre aquestes estratègies i els serveis que oferien les agències de l'economia econòmic local. Una mica anant, potser és el més interessant, crec que tot és interessant, però és una situació més present de la poscrisis 2008-2010. Una mica quin eren els temes i per això us deia que no hi ha hagut revisant des d'ara grans canvis en relació al que hem detectat en aquell moment. És el que preocupava els directius, els gerents, les persones. Bàsicament els impactes del canvi tecnològic en el mercat de treball, tot el procés de robotització, automatització, etc. Tots els rectes ecològics vinculats a la crisi climàtica i tots els rectes de cohesió social vinculats sobretot a temes d'envelliment i a temes de despoblament. Des d'aquesta mirada. Des d'aquesta mirada. Jo crec que aquests dos factors, aquest que venen de la mala de les crisis socioeconòmiques i també de nous canvis en les coalicions de govern, van provocar aquestes necessitats sobretot de recuperar el lideratge públic. No és només formar els treballadors perquè estiguin preparats en el mercat canviant. No és enfortir les empreses perquè estiguin més competitives. No és només a treure en capital inversió als territoris, sinó que és mirar d'incidir en el mercat per part del sector públic. Aquest és el canvi que sobra o la finestra d'oportunitat que sobra o que es posa més de manifest després del 2015. I en aquesta finestra d'oportunitat és poder, també, sobre la possibilitat d'incorporar paradigmes alternatius o heterodoxos de desenvolupament. Més vinculats a l'ecologisme, a la cultura lliure, a l'economia social i solidària. Són aspectes que troben més espai, que troben més receptivitat dintre de les polítiques de desenvolupament econòmics. Quins canvis, una mica, a innovacions detectàvem en aquell moment. Aquesta idea que comentava des de l'inici, la innovació com a solució, en aquest entorn canviant, hem de fomentar la innovació per què fem la innovació, i això a nivell operatiu es queda molt clar amb la consolidació de centres específics, que ara li he, per exemple, d'aquí Barcelona, dedicats a la innovació pública, però també altres centres dedicats a la innovació cultural. També hi ha un apropament d'altres àmbits, sobretot en aspectes culturals a les polítiques de l'economia global, que sempre n'està present, però que sí que detectàvem com una major proximitat. També he detectat en algunes innovacions en la governança aquesta desconcentració de les polítiques de desenvolupament econòmic local a nivell de districte o a nivell de barris. Això és una cosa novedosa que hem detectat recuperant aquestes idees amb l'envolució econòmica endògena que la proximitat del territori et permet arribar millor a les necessitats determinats col·lectius i actors socioeconòmics. L'aparició o l'enfortiment d'algunes noves temàtiques, el tema cultural, alimentació nascètica, també fruit dels canvis legislatius, l'incorporació d'aquestes noves eines del sector públic per insidium al mercat amb totes les teves dificultats. I el foment de les comunitats d'autoprenentatge. Amb la idea aquesta de no generar tant una relació tan jeràrquica o una relació tan de servei sinó enfortir aquestes xarxes i comunitats d'autoprenentatge entre treballadors, emprenadors, etc. I, finalment, aquestes innovacions conceptuals, aquestes ampliacions de la meta, i un qüestionament sobre les formes d'agraixement econòmic hegemòniques a través d'enfortiment d'aquestes tradicis de desenvolució econòmica endògen, que sempre han estat present en les polítiques de l'economia local, però en determinats moments han tingut propostes de l'ància a unes o unes altres, o al foment de l'economia social i solidària. A través de les eines que ja venien desenvolupant la formació d'emprendedoria de les agències de l'autoprenent econòmic local, i en el cas de Barcelona, tenim un exemple molt clar amb tot l'enfortiment que ha fet d'aquest àmbit. I ara per acabar, una mica de senyalar els 6 reptes que ho veiem en el conjunt. Segurament Barcelona, Barcelona Activa, ha estat el capdavant d'aquests reptes, però crec que són reptes que es poden compartir en el conjunt de les agències, que és continuar impulsant aquest canvi organitzatiu inter, no tant esperant a altres polítiques o a noves crisis i desenvolupar aquestes processos d'innovació, sinó incorporar aquestes eines que ja cada vegada estan més consolidades per fomentar la innovació des d'un punt de vista inter. I això, les agències no estan dintre les propies estructures de l'administració, sempre ho han tingut una mica millor per incorporar això, però també detectaven problemes o ganes d'avançar amb això. Com us deia abans, intentant fortir el vincle entre els serveis de les agències d'un bon economit local amb les estratègies més àmplies en el local o comarcal. Potenciar la personalització dels serveis, i aquesta és una tendència clara, la personalització ja va a la hora aquesta dimensió relacional i col·laborativa tant en projectes com en serveis. Aquesta idea, també, de millorar la capacitat de les agències per promover accions i eines transversals des del moment econòmic i ocupació dintre la propia administració local, per exemple, a través de les clàusules socials o la compra de pública d'innovació, o vinculant més enllà del típic eix urbanisme desenvolupament econòmic, sinó d'altres àrees culturals, de joventut, de la propia administració local. El repte, també, que senyora Valricard, d'aquesta articulació a nivell metropolità de l'àrea urbana funcional i fortir la cooperació multinivel, parlem molt de sistemes regionals d'innovació, però a les ja poca coordinació o poca de les diferents agències desenvolupant l'economia local i el que poden aportar aquests sistemes regionals d'innovació. És difícil pensar la formació professional sinó l'abordem com a mínim a escala metropolitana i la seva planificació. Parlar amb les cadenes d'alimentació o parlar d'economia circular, el municipi moltes vegades se'ns fa petit. I finalment, com us deia, aquest repte del govern local com a promotor tio no és simplement d'intentar adaptar-se els canvis de l'entorn al desenvolupament social i sostenible. En aquells sectors incidents o quan hi ha una poca demanda o rentabilitat que els poders locals, els poders públics tinguin un paper rellevant. Amb això em quedo aquí. Us invito a que et podeu consultar l'estudi si teniu interès i us agraeixo el temps. Moltes gràcies, Ricard. Moltes gràcies, Marc, per la presentació. Tenim cinc minuts per un espai de debat, dues preguntes, si voleu, des del públic. Sí, David. Et passo el micro per... Vol dir que els funcionals creus que les agències han de tenir per formatar aquest marc d'innovació. És a dir, recursos econòpics, recursos tècnics, coneixement, literatge, polític... Quina és la platja de diògres perquè funcioni bé un marc d'innovació que necessitem? Des del punt de vista de la legislació. Com ho veus? Crec que Barcelona Activa és un cas interessant en relació a això que condemnça moltes coses. Una mica el que apuntava abans, crec que això no és un organisme, no pròpiament del sector públic, però autònom dintre del sector públic. Això sempre ha estat un facilitador d'aquesta innovació, aquesta autonomia de gestió. Crec que en primer lloc és important per poder, per exemple, incorporar talent, diferent dintre de l'organització, que a molts cops és el principal barrera per formatar l'innovació des de les pròpies organitzacions. En segon lloc, crec que aquesta idea d'anar superant la provisió dels serveis, que és molt de crear aquests ecosistemes, aquests espais continuos de relació tant entre les pròpies agències, que és un cas interessant, però també en el propi ecosistema local. I això depèn molt de la voluntat política, de la voluntat dels directius d'anar a fer aquest pas més enllà i d'estar tens els canvis de l'entorn. Jo crec que a nivell institucional serien apuntaries, sobretot, aquests espais. Una certa autonomia organitzativa i una certa voluntat d'incorporar la innovació i atraure talent i fer que l'organització estigui oberta, experimentar i estar present en aquest ecosistema d'una forma activa i liderada. És molt interessant i he apuntat coses molt interessants. I, a més, voldria preguntar, com jo no la rapidesa de la presentació, si també heu observat dos temes que em preocupen estratègicament. Un és que heu analitzat molt la causa de serveis que genera les agències, però hi ha el paper de lideratge de tots els actors econòmics locals que heu vist en aquest punt, perquè les agències s'han fet fort fent serveis, però, en canvi, liderant els actors tots, privats, públics, tots, què heu observat. I el segon és el moment de canvi que heu descrit les ciutats o redefineixen les seves estratègies o risquen de desaparèixer del mapa com Chicago o com altres. Per tant, heu vist aquesta capacitat de redefinir les estratègies? Doncs gràcies per les preguntes, perquè són molt pertinents. La primera em sembla que aquest és un dels límits de l'estudi, perquè, bàsicament, amb 14 casos no vam poder parlar amb els diferents agents, que hagués estat l'ideal, poder parlar amb els diferents agents econòmics i socials de cadascuna de les ciutats, i per tant, vam parlar solament amb els responsables de les agències. Per tant, la visió que hem pogut recollir és de les pròpies agències, i no tenim aquestes visions que obviament enriquerien i complementarien molt bé l'estudi. I la segona és... és que no està clar que hi ha molt... i això és propi del sector públic, hi ha molta inèrcia. Hi ha molta inèrcia. Llavors, segurament, en aquells... en aquells municipis o aquells governs locals, on no hi havia hagut un canvi polític, on hi havia una continuïtat del govern, tot i al canvi, en el context, que es fa més evident, hi havia molta més dificultat de replantejar les estratègies previes, i si realment aquestes estratègies previes eren útils o menjo per tu, per tu, almenys, per poder incorporar nous metes o nous paradigmes que algunes coalicions del govern, a partir del 2015, ho faciliten, almenys, que... amb les dificultats de convivència moltes vegades del que es venia fent, amb el que es fa de nou, hi ha vegades, també, de complementarietat, de l'experiència apresenteriorment, doncs també, com deia, s'aplica al sector... al sector social, al sector d'economia social. Moltíssima gràcies, Marc. Tenim que avançar per cumplir-la amb el calendari os recuerdo que a la Sons Semilla hi haurà un cafè, así que podrem seguir compartint idea. Así que, muchísimas gracias, congratulación para... Ok, ahora arrancamos con la segunda parte. Un... en esta segunda parte anirem presentant el primer resultat de l'estudi sobre indicadors de la calidad del travail de la Metropolitana de Barcelona, que, des de la càtera, hem encarregat la consultora Kessenet, representada aquí, avui, per a Roman Nadal. Moltíssima, moltíssima gràcies. Una breua presentació de Roman, perquè... Roman és ex alumne de Pompeo Fabra. És un plaer tenerte aquí. Ara anirem passant la idea sobre... sobre la boc per contextualitzar una mica aquí i després arrancamos con la presentación del informe. A ver si lo tenen preparados. Dos minuts. L'acord Barcelona per a l'ocupació de Qualitat 2021-2030 obre 9 oritzons en les polítiques locals d'ocupació. Posa el focus en la concertació social i el foment de l'ocupació. Sempre centrat en les persones i la qualitat de vida. L'anterior estratègia per a l'ocupació de Barcelona ja va representar una fita important en la benç cap a l'assoliment dels reptes principals en matèria d'ocupació. Ara neix un nou acord de ciutat, fruit del treball conjunt de Barcelona activa amb les administracions, agents socials, econòmics, civils, ocupacionals i del tercer sector social de la ciutat. L'acord vol consolidar aquestes fites i anar més enllà. Aliança amb el Barcelona Green Deal, l'agent de Barcelona 2030 i els marts internacionals sobre l'ocupació de Qualitat. L'acord també desplegarà actuacions pel foment de la competitivitat a Barcelona com l'impulsa sectors estratègics, suport a l'atracció de talent i ajuts a la contractació. Així es busca posicionar la ciutat com un referent a nivell global. Aquest document marca el full de ruta pels propers 10 anys impulsat en perspectives de transformació social, sostenibilitat, innovació i abordatge de la desigualtat social. L'ocupació de Qualitat també fomenta el creixement de la capacitat competitiva i qualitativa del conjunt de l'ecosistema productiu i empresarial de la ciutat. Aquest concepte engloba 10 dimensions que han de ser pilars per impulsar la competitivitat de la ciutat, que són estabilitat laboral, salaris adequats, jornades adequades, formació i capacitació, promoció i reconeixement, conciliació, entorns laborals segurs, ètics i adaptables, representació i drets laborals, no discriminació, incorporació de joves. L'equitat en l'excís del mercat i en la millora de les condicions laborals és el principi retu i renunciable. Tot i això també s'observen altres principis clau que guien i donen sentit al seu desplegament. L'estructura operativa es basa en 3 eixos que incorporen un total de 12 objectius estratègics i 38 línies d'actuació i compta amb un desplegament operatiu en forma de plans d'acció pianuals. Un acord amb compromessos de desplegament, seguiment, avaluació i diabilitat econòmica. Un acord per fer realitat la Barcelona del futur. Com es deia a gestes la presentació de la ciutat, d'aquest estudi, que des de l'acat carregada a Casenet, avui tenim el Romeradan ex estudiant de la Pompeu que el veu ha marxat a Madrid i té un màster en l'anàlisi política electoral per la Cardó Tercera, un màster en Big Data i data science per la computació i ha treballat amb la Elena Costa i la Maria Sánchez per aquesta encàrrega i la presentació. Si sin màster et deixo a parar. Moltes gràcies. Moltes gràcies, Andreia. Moltes gràcies a tots per venir. Comentava al principi el compañero Richard Gomar que la meitat de treballadores es desplaça de su municipio i això m'afecta especialment a mi que heu de tenir rifes. Ver l'auditorio lleno és un plaer i espero que per a tots que estigui útil d'ara conocer i que creiem que és un plaer de territori molt bonic en què s'està treballant i que en molts col·lectius precisament per persones activa estan posant molts recursos per a llevar l'acabo. Si me permeten presento brevemente al Cacenet que serà consulta acadèmica de política i que realitza proyectos d'impacte, resultat, procediment d'impacte, en acelerament metodológico en análisis de datos más puro i que té ja 7 o 8 en experiència som un equipo grande fundamentalment economista i que treballen fundamentalmente con sector públic però també con tercer sector y también con empresa privada i una de estas poletes estamos yendo a cabo precisamente este con barça nativa y con la catedra con la pompufabra. A partir de la revisión de qué se ha publicado ya en el internacional y qué perspectiva tiene a nivel local barcelona qué entendemos nosotros y aquí sale ya 10 ejes que como pueden ver se centran bandes de la vida de la guàrdia i en el que sería el estudio en sí Como vieron el vídeo acababa siendo menciona lo que es el de calo de la ocupación de calidad y este trabajo que han desarrollado de persona activa de la catedra y como pueden ver se centran bandes de la vida laboral hasta la diversidad y la discriminación A partir de este marco el que marco de referencia conceptual es donde empieza el trabajo empezar el trabajo a decidir cómo vamos a materializarlo a aterrizarlo en indicadores cómo vamos a evaluarlo y por tanto cómo vamos a monitorizar cómo se desempeña en el colaboral de este territorio en los próximos años ¿Qué estamos haciendo exactamente o qué es lo que se ha hecho? El trabajo tiene 3 grandes partes que como comentaba al principio aún están desarrollos pero por decirlo de una manera lo que es el sustrato está hecho lo que es el marco desde el cual trabajaria ya está bastante avanzado y el trabajo ha consistido entre fases que comentaremos brevemente la primera ha sido estas 10 dimensiones hacerlas dialogar con literatura ver que se sabe, ver que se ha estudiado aquí, tenería un marco clave de referencia a partir del que trabajar además de los indicadores que ya se proponían en el mismo decálogo la segunda ha sido revisar las fuentes ¿De qué disponemos? las defensas a gente que estallan en el territorio que están mesurando, que están midiendo y con qué datos cuentan para también ser conscientes de con qué podemos contar y con qué no de cara a que indicadores utilizaran y finalmente, que es una cuestión clave esta batería de indicadores que pueden ser 15, 30 a los que finalmente se decidan ¿Cómo se pueden sintetizar? porque finalmente hay unas particularidades que determinarán la metodología que finalmente se realizará entrando más de lleno en cada fase la primera, aterrizar las dimensiones para situarnos insisto en esta idea el marco del decálogo situa que la crea del trabajo se compone de 10 conceptos para definirlo y hay que desarrollarlo portando, ¿qué es lo primero en lo que empezamos a trabajar? en valorar, ¿qué englobo cada dimensión? ¿Cómo se define? ¿Cómo se mesuran? y si estamos teniendo en cuenta todas las matices que deberíamos tener en consideración por ejemplo estabilidad laboral cuando hacemos la versión de literatura vemos que salen muchos de dos conceptos de estabilidad laboral y también de la inseguridad laboral complementamos todo el buen trabajo que ya se ha desarrollado desde la BOC con esta idea, esta percepción de perder o retener tu trabajo en los próximos meses a partir de aquí vamos haciendo dialogar a BOC y literatura para cada una de las dimensiones para tratar de tener un marco homosexual que sea robusto y que nos permita mesurar lo más adecuadamente posible la que no es el trabajo en Barcelona esto se hace para cada una de las dimensiones no enteremos en todas, pero simplemente como idea cerrar los mínimos adecuados entendíamos que algo muy novedoso que se empieza a hacer en l'MIT, que ha hecho Londres y que también en Catalunya está siendo referente porque lo está desarrollando era el serie de referencias que se ha calculado para el metro portane recientemente también Palma de Mallorca lo hizo y por tanto incorporar esto a la BOC era indispensable o entendíamos que podría complementar muy bien el captura adecuadamente esta dimensión esto la hacíamos con cada una de las dimensiones hasta que finalmente cerramos este primer apartado y ya saltamos a lo siguiente una vez sabemos cómo se definen, cómo se entienden y qué indicadores se suelen utilizar vayamos a ver qué tenemos efectivamente en Barcelona cómo podemos mesurar nosotros y cómo podemos adecuarlo a nuestras necesidades y aquí entraría la segunda parte que es el desarrollo de esta matriz de indicadores igual para el marco visual al final estamos hablando de esto tenemos un concepto que es que del trabajo es que lo definen y estas dimensiones se definen a su vez por una serie de indicadores variables en función de cada dimensión a modo de ejemplo bueno, me has redicho lo que hacíamos aquí o de donde partíamos era qué indicadores ya contamos cuántos son suficientes y cuántos son aconsejables en el sentido de utilizar la mínima cantidad necesaria para capturar adecuadamente esta dimensión al final estamos contando con recursos limitados y tenemos que ajustarnos también y si ya adecuadamente se puede realizar con 10 para que haga 30 valorar todas estas cuestiones o si contamos con esta cantidad de indicadores y no contamos con otros ajustemos aquí siendo siempre conscientes con qué se cuenta y con qué no a partir de aquí se consulta multitud de fuentes desde la cuenta de trabajo del laboratorio el departamento estadística lo intentó Barcelona con su oficina municipal de datos por supuesto tiene también un papel fundamental el IRMV también que cuenta con muchísimos datos el SIMBA también el metropolitano la encuesta de l'Ornibus que también puede ser una herramienta muy útil y que puede permitir extraer alguna información de esta propia encuesta del ayuntamiento i una vez realizamos toda esta panorámica de qué, con qué contamos y qué se está haciendo planteamos una matriz una primera matriz que ya está realizada a modo de ejemplo por ejemplo para la estabilidad laboral diferenciábamos entre 2 dimensiones estabilidad y seguridad y lo que hacíamos también era darle una serie de prioridades a cada indicador en estas prioridades estaban los que consideramos calcular los índices sintéticos esa esa agrupación de todos en un único valor los que no eran indispensables pero que entendíamos que si ya estaban presentes, si ya contábamos con ellos recojámoslo porque nos van a dar información fundamental sobre la calidad del trabajo sobre el mercado laboral catalán barcelonino o metropolitano independientemente de que los utilicemos o no para el índice sintético si ya tenemos este esfuerzo realizado el estudio futuro porque estaremos agrupando en un solo sitio una multitud de información fundamental otro ejemplo igual con salarios mínimos adecuados aquí se veía como también introducimos la cuestión de al final de pobreza es una cuestión de hogar fundamentalmente tengamos en cuenta no solamente la procesa salarial o salarios dignos en función de individuos sino también del hogar i así fuimos realizando con cada una de las dimensiones también indicando de que fuentes se podían extraer veces estas fuentes pueden ser una encuesta veces puede ser registro administrativo veces puede ser la EPA y finalmente llegamos a este último punto que era el índice sintético de la calidad del trabajo y la cuestión era cómo lo íbamos a calcular y aquí surgía toda una serie de cuestiones que entendíamos que era fundamental tener en cuenta a la hora de establecer la metodología cuestiones que afecten directamente a cómo sería el cálculo a otras más de concepto que no debíamos perder la vista la primera era la empresa del fenómeno y el framework de la BOC es decir si copiamos directamente una metodología que ya haya hecho una herramienta internacional estaremos dejando de lado todo el trabajo teórico que se ha hecho de la BOC y eso no tiene sentido y por tanto partamos de esta conceptualización y por lo tanto el fenómeno que intentamos mesurar no es únicamente o no se puede mesurar exclusivamente con registro administrativo sino que hace falta encuesta y hace falta conocer la percepción y sugetividad que únicamente va a ser poder recoger a través de una encuesta a través de la respuesta de los trabajadores i trabajadora por tanto esto determina automáticamente la tercera cuestión a tener en cuenta el nivel territorial que es algo que se decidirá que está en proceso de decisión y que hay que valorar en función de diferentes sensibilidades en función de disponibles de datos i de cuál sea el proyecto más funcional o por el que más agentes apuesten i aquí estaría el municipio de Barcelona por un lado la posible que sea la MEV o expandirlo al Río Regional a partir de aquí o teniendo esto claro hay una cuestión que no sé si se ha comentado con anterioridad y que es fundamental y es que Barcelona Activa ha conseguido generar un grupo de trabajo donde están presentes multitud de instituciones desde fomento del trabajo desde el sindicato, desde el RMB desde el observatorio, ya la mitad diputación y por tanto cuenta que una ventana de oportunidad fundamental es una ventana de oportunidad que te permite trabajar en un proyecto de territorio que te permite consensuar objetivos hacia dónde quieres caminar que esa fin y al cabo la cuestión fundamental de la BOC es como termina el propio vídeo de la BOC y esto al menos has de entender debes quedar plasmados tanto en los indicadores que se seleccionan como en cómo se calcula este índice y portando la prioridad cuestión una de las cuestiones que salieron este grupo de trabajo que se plantearon era la visión académica fundamental pero no portamos de vista la visión estratégica operativa es decir, puede ser correcto o puede ser anual académico que este concepto se mesura con estos indicadores pero para los agentes que trabajan sobre el terreno les sería muchísimo más sítil para tomar sus decisiones diarias tener en cuenta este otro porque al cabo, si queremos innovar si queremos mejorar la calidad del trabajo necesitamos que los agentes sociales les vea una utilidad real y les sirva ellos para tomar decisiones y para valuarse y para valuar el trabajo y por tanto, buscar un punto intermedio entre esta visión académica i esta visión estratégica era fundamental para nosotros y en eso consistirán los próximos meses cerrar de forma definitiva que indicadores se van a utilizar en función de estas dos perspectivas hay una primera propuesta una base sola que trabajar y la consistirá en cerrar en consensuar que es lo más útil sin perder la curacidad precisión para todos lo siguiente será que quiero que es una parte muy novedosa definir objetivos una estrategia comú muy útil a la hora de crear inces sintéticos es utilizar diferentes herramientas estadísticas que te dan un valor que te permiten posicionarte a nivel relativo esto es muy utilizado y es muy útil pero contamos con una mental oportunidad que es un grupo de trabajo que son muchas instituciones que tienen mucho conocimiento sobre el terreno que cada cual tiene una expertise diferente y complementaria que pueda apoyar y que además nos permite definir hacia dónde queremos caminar hacia dónde quiere caminar este territorio y cuáles son sus objetivos por tanto, si para cada indicador podemos resolver definir qué objetivos nos queremos marcar para 2025 2037, 2030 nuestro índice final nos podrá trasladar cómo de cerca, cómo de lejos estamos de ese objetivo propio y por tanto, al final acabo reflejando si estamos cerca de nuestro territorio o si aún nos queda mucho recorrido por hacer y por tanto, aprovechar esta ventana oportunidad que ese grupo de trabajo que son todos estos agentes colaboramos es indispensable y parece fundamental y en este mismo sentido también nos permite definir diferentes decisiones temporales cómo queremos ser en 2025 a dónde queremos llegar en 2037 incluso más a largo plazo por tanto, poder ir adaptando estos objetivos a las diferentes momentos temporales en definitiva hay un síntesis un índice que expresa un proyecto de territorio no solo a nivel general sino para cada una de las dimensiones a nivel simplemente de idea esto es hipotético pero esto es la idea por ejemplo, podemos tener un índice que expresa cómo de lejos de cerca estamos incluso si le hemos superado nuestros objetivos a 2025 y nuestros objetivos a 2030 por tanto, podemos ir viviendo y valorando si se están cumpliendo o no esto evidentemente o idealmente iría acompañado de evaluaciones de políticas públicas que estuvieran indagando que estas políticas están siendo más efectivas o menos en términos de mejorar por ejemplo, los contratos en términos de mejorar que las personas tengan formadas parciales deseadas, no indeseadas complementando con toda esta evolución podemos ir desgranando el significado de esta evolución de estos síndices tanto ni el insisto global como evidentemente para cada una de las dimensiones que también podamos ir evaluando eso es un ejemplo, está por desarrollarse pero esta es la idea, a lo que se aspire y a lo que se pretende llegar y para cerrar, ¿cuál es el próximo paso? la idea es, una vez tenemos ya este sustrato estas bases realizadas, generadas a partir de las cuales trabajar los siguientes pasos es aprovechar sacar partidos de este grupo de trabajo para consensuar la matriz final ya hay toda esa idea de que eres propuesto pero como es evidente, creo también es sano reconocer que hay gente que sabe muchísimo más que tú de su campo porque es donde ellos trabajan y por tanto, si puedes contar con la CPV o si puedes contar con Fomento, si puedes contar con sindicatos o con otras instituciones que van a saber mucho más que tú de esa dimensión pues aprovecharlo o no hacerlo sería irracional y por tanto, en este grupo de trabajo probablemente voy a salir una matriz muy ajustada, muy precisa y lo mejor de lo que únicamente que hacen es, podría haber conseguido una vez se tenga esto habrá que consensuar el ámbito territorial entiendo que al haber diferentes agentes que operen en estos territorios puede haber diferentes preferencias, al final es arribar un consenso, evidentemente si este proyecto funciona y funcionará y se empieza a desarrollar es evidente que en más territorios se querran sumar y por tanto, al final es decidir por cuál empezaremos no por cuál terminaremos i final i finalmente ya más en concreto ¿Cuáles serán los objetivos? ¿Para qué indicador? i que esto también se nos cuesta un clave para los indicadores que aún no tengamos los datos cómo los vamos a recoger al final hay preguntas que algunas de ellas sí están en alguna encuesta pero esta encuesta no tiene la pérdida suficiente y por ende necesitaremos alguna manera a que todos los con mayor asociidad y esto también será cuestión de que el grupo de trabajo decida cómo se realizará y hasta aquí la presentación Moltes gràcies, moltes gràcies, Roman per les presentacions tenemos espacio ahora para un poco de pregunta, veo ya que hay manos alzadas, así que yo voy simplemente Francesc Castellana una pregunta crec que quan parlem de qualitat laboral no només podem parlar de salari, de jornada i de tipus de contracte crec que són indicadors molt de volum poc qualitatius al final si ens deixem la salut laboral què passa amb la salut laboral en aquest àmbit no sabem si el nivell de qualitat laboral realment abans o no hi ha més pels que ja coneixen el tema saben que la salut és un dels elements determinats de la qualitat del treball, històricament que va fer néixer en les pròpies institucions laborals una segona qüestió és les desigualtats salarials quin és el nivell de desigualtats salarials generals que hi ha dintre del del propi àmbit i si aquestes desigualtats què reflexen i després està el tema de la presència d'activitats de gènere per activitats i per ocupacions és a dir el grau de feminisme i no feminisme ho plantejo com a pregunta de la sorpresa al veure-ho ara de nou i pensar una mica que aquests ens indicadors no hi siguin i finalment jo crec que hi ha un element que cada vegada és més important que jo aquí inclusa amb les exportacions del senz i amb les exportacions metropolitanes sobretot que és el tema de l'autosuficiència si els territoris no es madeixen o no es poden medir pels criteris administratius com deia haver en gumar al principi sinó per on les empreses troben els seus treballadors treballadores i on les persones poden tenen potencial per poder trobar les seves feines ho dic perquè quan parlem de territori no hem de parlar amb el concepte antic de l'etaca d'oli que es va ampliant sinó que hem de començar per quin és l'abast real quins són els nivells d'autosuficiència i autocontenció senzillament volia dir això gràcies Respecte a indicadores la presentació està recogida pocos exemplos la dinàmica i no estem aquí i han vist que han intentat viure ràpid per respecte a salut hi ha una dimensió entera que si no recordo mal era la 7 que t'has entrat en salut i si estan presentes d'indicadors i tira un paper fonamental la gesta de salut de Barcelona la bretja ocupacional que si no recordo mal se mea con índice de Ancan en la dimensión 10 y la diferencia salariales por colectivos también están recogidos en la dimensión 10 portando aquí nada más he puesto algunos ejemplos pero sí que en la matriz y sí que los informes siguen realizando se recoge multitud de indicadores y sobre la segunda cuestión es verdad final habrá que decidir cuál es la perpetuidad territorial más adecuada para encajar todo este proyecto sí Farran Baizan dos qüestions una primera ha expuesto mucho el acento de la autorización de encuestas pero la autorización de la muestra continua de vidas laborales como lo habéis considerado yo conozco la experiencia de la Estadística de Barcelona que hablo utilizado para temas de movilidad laboral y me parece que es muy interesante he visto que podías mucho el acento que se generan y que de alguna manera hacen sostenible el índice a lo largo del tiempo y otra cuestión en la medida en que la calidad de trabajo lo deja de ser inevitable para mí un proxia a trabajo decente también hay otro proxia en la presentación en el vídeo más que nada en el cual ha hablado un concepto que era representación que por tanto sería proxia diálogo social un poco qué indicadores habéis considerado representación cómo obtenerlos y cómo se podría aproximar a la idea de diálogo social que es el trabajo decente que no es el de calidad pero te digo eso en mi aproximado respecto a la primera y enterar encuestas que estemos seguros que darán continuidad tanto EPA como SUV como presidenta familiares tiene un papel muy relevante la de condiciones de vidas laborales creo que hay muchos de estos indicadores una que tenemos en cuenta para decidir entre una o la otra una de las puertas de dos fuentes de información tenemos un indicador que es la cuestión definitiva de decidir si lo estaremos de un sitio o de otro pero si yo teniendo en cuenta hay muchas encuestas que nos darán garantía de que se alegarán en el tiempo y por tanto podremos siempre obtener esta información necesaria y sobre la segunda representación que es la que tiene en cuenta que es la que tiene en cuenta esta parte que es la parte de derechos laborales y representación y donde precisamente en el grupo de trabajo en el otro día los indicadores tuvieron una muy buena labor asesorando de todas las fuentes que se nos pueden escapar donde podemos ir a encontrar estos datos así que efectivamente está incorporada dentro del decano Hola, bon dia Sí que és cert que l'altre dia en la sessió de treball els indicats vam aportar en aquests sentits que parlaven ara jo el que sí volia és afegir-me al comentari que ha fet el francès sentant en quant mesurem o volem posar-li una una qualificació al tema de la qualitat en el treball i a banda d'aquests indicadors totes les qüestions que referenciava a ell de salut són imprescindibles tenir-les present el tema d'aigualtat i bretxa que en aquest sentit volia afegir una cosa més, no és només els indicadors de diferències salarials que ara puguem trobar i de més, sinó que hem de ser una mica ambiciosos crec jo perquè el tema d'aigualtat mentre anem amb el pla de treball no se'ns quedi enrere i és el tema de valorar determinades actuacions que hi ha definides en els plans d'igualtat que s'estan signant no tots els plans d'igualtat tenen la mateixa qualitat i aprofundeixen de la mateixa manera en diferents qüestions, salarials conciliació, etcètera també necessitem aquesta valoració hi ha un tema que no s'ha comentat aquí que l'altre dia també va sortir que és la qüestió de la formació dels treballadors no només la formació professional i la educació del talent jove sinó la formació al llarg de la vida la formació del talent del capital humà que tenim a Barcelona i a l'àrea metropolitana què fem, com està i què estem fent perquè estem en aquest procés que tots tenim clar que és de transicions de transicions importantíssimes i que marcarà situacions futures molt diferents i com què estem fent i com ho estem fent per portar a tot aquest capital humà senyor o que està enatiu cap allà cap a aquesta transició perquè sigui justa i no se quedi enrere comentant-ho per el final totalment d'acord la formació continua és una de les iniciacions de la BOC i si em permeten añadir que tenen en compte no solo sobre trabajadores sino también sobre desempleados al final hay colectivos que sean más complejas que otras y únicamente formar a los empleados puede potenciar humà esa actualidad y esas diferencias por tanto, creo que particularmente es una parte fundamental del concepto del trabajo que es la formación continua a trabajadores y a desempleados y sobre las cuestiones de los planes creo que precisamente el BOC trabajo es una oportunidad para incorporar todas estas sensibilidades y tenerlas en cuenta de cara a configurar la matriz final Més preguntes Hola, sí, Alberto Fabra del programa laboral una duda que tengo respecto a las dimensiones que no estoy seguro si la joventa o si aparecía en el powerpoint de alguna forma estàis contemplando como porque una de las cosas que comentabas es la replicabilidad del índice en distintos territorios que obviamente una de las cosas más interesantes del trabajo y quería saber si de alguna forma tenís en cuenta alguna de las dimensiones como las condiciones del propio territorio afectan a la percepción de la cualidad del trabajo, es decir desde el costo de la vida a los tiempos de desplazamientos que se puedan dar en un determinado territorio porque todos sabemos que no es lo mismo comparar Are Metropolitana de Barcelona no sé, toda Cataluña o un territorio más rural o lo que sea y quería saber si eso está contemplado alguna forma Con respecto a cómo se traslada el índice dado que está pensado para que se converta en un preto territorio al final hay que fijar los objetivos por la forma de comparar directamente es basarte en a partir de mis objetivos cómo es la solución en el resto y me permita ni saber si hay territorios que están haciendo mucho mejor que yo pero hay proyectos y a partir de aquí analizar que están haciendo mejor o que no estamos haciendo y sería la forma de trasladarlo evidentemente también es muy versátil y puede cada territorio definir sus propios objetivos y a partir de aquí habrán índices comparables y índices propias y hacer la decisión de cada territorio cómo quiere hacer uso de de la metodología y respecto a la primera parte creo que hay indicadores aunque no de forma directa lo pueden captar por ejemplo, el desarrollo de referencia varia en función del territorio y este está captando las diferentes dificultades que puedes tener según donde viva la cuestión de la movilidad es algo que ha salido y que por tanto probablemente habrá que incorporar y ver cómo se puede integrar también pensando en cuál es el objetivo porque no creo que se quiera reducir esa movilidad sino tal vez reducir los tiempos y eso de no desplazamiento entonces habrá que ver cómo integrarla pero creo que amb las cuestiones si no directamente están ya siendo recogidas Si me permites un comentario clar el tema de l'evaluació de les polítiques i dels programes és un tema clau, perquè si no avaluem no sabem cap on anem jo crec que projectes com aquest tipus són projectes que es poden aportar una mica de llum i la gràcia que té aquest projecte i amb el treball que fa Barcelona Activa és intentar generar aquest coneixement compartit en tots els agents socials això és un working progress la càtedra és un altaveu de promoció d'aquest mar de reflexió penjarem a la web de la càtedra tots aquests informes i també deixarem espais perquè pugueu dir la vostra amb independència del grup de treball que s'està fent crec que és la bona forma d'avançar perquè el coneixement està repartit entre totes i tots és a dir, la universitat té una visió acadèmica per als agents socials i aquí ja n'ha aparegut tenen visions molt pragmàtiques de les necessitats de com hem de mesurar, com hem d'avaluar perquè aquests instruments són instruments que construïm però han de ser instruments vius que hem d'anar adaptant també a la realitat i al canvi social i a les dimensions que en cada moment necessita la societat justament per això, per perfilar bones polítiques públiques i per poder lluitar amb claritat aquests elements de precarietat de banca de qualitat que a hores d'ara trobem en l'àmbit laboral en aquest sentit, jo des d'un punt de vista de visió universitària felicito a tots els integrants d'aquest grup de treball a Barcelona Activa perquè crec que aquesta és la bona forma d'avançar amb un model de governança compartida, participada on detectem problemes i en entre totes i tots intentem detectar amb prova i error com anar millorant i crec que queda el mar per seguir treballant si ho sembla ara som ben bé les 11 la hora que pensàvem que podríem acabar demanaria a la Raquel Gil que puges aquí a la taula perquè ens facis el favor de fer una mica el tancament de la sessió i veure també la teva opinió sobre com han marcat la teva responsabilitat de comissionada per la promoció del treball lluita contra la precarietat com enmarcar aquests marcs d'evaluació que tenim hores d'ara a dia d'avui endavant gràcies, David em demanes la meva valoració la versió ràpida, estic molt contenta ara faig l'extensa però estic molt contenta perquè quan vaig arribar quan vaig assumir la responsabilitat del comissionat i el PACUSAB una de les coses que vam començar a parlar és que a la sessió en volem posar l'accent i una dèria compartida era hem de poder mesurar l'ocupació de qualitat a la ciutat perquè està molt bé parlar d'ocupació de qualitat, de treball digne és igual la terminologia que utilitzem però com es mesura això? perquè tu vas a parlar amb les empreses i et diuen que tota l'ocupació que jo ofereixo és de qualitat i tu dius que potser exactament no és fantàstic i una responsabilitat social i vas a parlar amb els sindicats i et diuen que cap de les ocupacions és de qualitat tot és un desastre perquè falla la salut laboral perquè no tenim representació i aquesta part la dic amb la xambèndia causa que també m'ha tocat dir-ho parles amb el món acadèmic i et diuen que aquí és molt difícil perquè hem de mesurar, no sabem aquestes edats no les disposem aquesta sí, una enquesta posem-nos d'acord amb què parlem quan parlem d'ocupació de qualitat intentem que el màxim d'actors de la ciutat ens diguin que pensen intentem recollir això i això com es mesura i tothom ens diu que és complicat veure avui el que ens has presentat realment és un luxe perquè comença a agafar molta forma és a dir, l'aterrat ja ho heu definit molt bé quan parlàveu de com s'aterren aquestes dimensions posar-nos d'acord amb les dimensions va ser difícil els equips que han estat darrere de l'acord i vaig aquí a l'equip de la Lorena Aventura la Laura que han estat treballant molt donant voltes vam dir anem a les fons anem a tots els indicadors que ja existeixen anem a la part internacional que ningú ens pugui discutir res al cap posem que tinguem una base com una forta i vam arribar al Decala que va ser una primera victòria si em permeteu de després de mesos i mesos feina molt sòlida dels equips es va començar a compartir i vam veure que no era tan difícil posar-se d'acord amb aquestes 10 dimensions que al final no era tan complicat i avui hem vist que és complicat però que hi ha formes d'aterrar això i de convertir-ho en indicadors fèieu reflexions totes molt pertinents i algú quan parlaven abans amb la primera intervenció de la innovació i de com es feia la innovació amb les polítiques públiques es parlava de governança es parlava d'ambició també de lideratge, jo crec que hem vist una bona pràctica de tot això aquest espai que ja no és insistia molt i deixeu-me que corratgeixi el grup de treball i indicador no és de Barcelona Activa ni tan sols ho és a l'Ajuntament ja hem aconseguit que el sigui de ciutat i això en si mateix té un valor és veritat que Barcelona Activa està darrere de tots i cadascun dels passos i ens toca aquesta part de lideratges de l'Ajuntament ens toca obrir portes i crear sinèrgies i intentar sumar complicitats en aquest procés però jo crec que ara ja es sobrepassa el que fem i la mostra és aquesta taula de la que una dient i els que no sou del grup us explico que és aquest grup misteriós o que ha d'hablar coses dintre de les taules de governança de l'acord vam crear una per parlar d'ocupació de qualitat que té d'algú que és novedós en si mateix quan ho expliques té molta gràcia que la novedat sigui aquesta però hem aconseguit seure amb la mateixa taula i fer que es parlin a tothom de la ciutat que té dades sobre ocupació i això que no hauria de ser novedós perquè crec que com a innovació no és un gran invent sí que té aquesta part de novedosa que és que moltes vegades havien treballat de trobar i aquest espai de posar en comú crec que nosaltres hem pogut, a través de l'acord facilitar aquest espai de seure i de veure què fa cadascú i a partir d'aquí veure com multipliquem el que fem i us asseguro que la feina que s'està fent i que es neta està fent una feinada i em consta de traduir tot això i també des de la càtedra de donar aquests espais també de trobada però estem fent gairebé feina a contenció perquè un cop poses a tothom junts les idees comencen a sortir i tu fas això i jo també faig però tenim allà el CEP, tenim allà la diputació tenim la generalitat en les seves diferents dimensions com a observatori de mercat de treball està Barcelona Activa ha estat l'àrea de dades de promoció econòmica de Barcelona Activa i de l'Ajuntament però també tot l'àrea d'oficina de dades municipals hem fet que tothom estigui allà i a partir d'allà tenint tots aquests elements que ja existien comencin també a sortir idees de com enriquir ara l'enquesta d'omnibus em comentava avui la Lorena, ja hem aconseguit que incorpori algunes preguntes que no s'havien pensat i que pot ser interessant perquè també ens aportaran valor veiem que és un espai que si tot va bé agafar la dimensió pròpia veurem on ens porta un cop tinguem aquesta primera feina perquè aquesta també ha sigut una de les altres coses que hem intentat entre tots plegats que tots aquests grups de treball a més enllà de les idees que ens acudeixi que fem una priorització raonable i que treguem productes perquè si no al final està molt bé tenir l'espai però si no posem aquesta mica d'ordre de dir primer anem a aquest indicador després ja veurem posibilitats a millorar perquè aquestes dies ja es deia molt bé al principi estem en un món que canvia molt ràpid que en 3 anys et poden passar una guerra, una pandèmia una sequera, un menut de tot veurem que ens aparen els pròxim 5 anys però com anem que tinguem les eines els espais i la metodologia de treball per anar adaptant també el que surti per tant deixeu-me que acabi com començava molt contenta, molt agraïda per l'esforç de tothom és el nostre indicador de qualitat que va marxar i va creixent i que ens ajudarà també a situar coses i sobretot a veure qui és el que hem de millorar perquè tot i està molt contents crec que som tossuts per dir-ho en fi som tossuts i persistents que queda molt millor i la idea és que aquest indicador ens serveixi per veure on hem d'ampliorar no per quedar-nos amb la foto de quin nivell d'ocupació de qualitat tenim a la ciutat sinó especialment ara que se n'està creant molta d'ocupació veure on hem de posar els accents on podem tenir aquest lideratge des de l'opublic que situava també amb la primera intervenció sumem tot aquest ecosistema i aquestes complicitats que estem construint per assegurar-nos que tenim molta ocupació que és de molta qualitat i que estem, al final, ajudant a millorar la vida de les persones que tenim a la ciutat que és l'objectiu si em permeteu de les polítiques públiques especialment les del món local ajudar a que les persones i els ciutadans que formen part de cadascun dels territoris tinguin la dimensió que tinguin aconsegueixin desenvolupar un projecte de vida propi, amb futur, amb qualitat i que permeti també un desenvolupament local a nivell de territori i a nivell personal per tant, gràcies a tots per haver trobat l'espai per compartir i seguirem fent feina això és un working process i us anirem demanant com m'heu fet fins ara aquestes aportacions per enriquir aquesta i les feines que fem amb el futur gràcies a tots