 Bona tarda, gràcies a tots i a totes les que esteu davant d'un ordinador o davant d'un mòbil, com és el meu cas. Moltes gràcies per participar en aquest webinar organitzat per la Fundació No Autoritzons, la Fundació de Lligada Abans Iniciativa i Ara als Comuns, aquí a Catalunya, i membre del GED, que és la Green European Foundation, que és la Fundació Europea que agrupa totes les fundacions dels diferents estats de la Unió Europea i fins i tot fora de l'Unió Europea. Abans de res, aquest webinar serà en català o castellà, cada punent escollirà la seva llengua vehicular amb aquest webinar, però hi ha una traducció paral·lela simultània amb anglès, que la teniu al vostre abans per facilitar que aquelles persones o el català o castellà us pugueu seguir les intervencions. El tema que tractarem és el del títol, el tema de la nova política alimentària, amb aquest cas centrada en l'àrea metropolitana de Barcelona, i és un webinar que estem organitzant amb el cí d'un projecte transnacional europeu amb el qual participa lògicament la Fundació No Autoritzons, que està dintre del programa d'activitats transnacionals amb el regulsament de la Green European Foundation. Aquest és un projecte que fa dos anys que és el que estem treballant i que el seu títol és City's Place of Hope, ciutats com el lloc d'esperança, que vol treballar tota la qüestió de les polítiques, de tots els aspectes de la nostra societat, amb el qual ciutats, villes, pobles, que s'estan tirant endavant amb participació de les forces verdes, a vegades des del govern, a vegades des de la posició, i a vegades se'n s'està l'Ajuntament, però polítiques que van amb la línia treballant els aspectes que per a l'Idiari verd, per a l'Idiari Conchista, que no només és patrimoni dels partits verds, com bé sabeu, s'estan desenvolupant molts cops contra, o completament, diguéssim, amb una línia diferenciada del que els governs regionals, amb alguns casos i amb els altres, els governs nationals, estan tirant endavant. El cas més paradigmàtic és que la majoria de les ciutats estan treient els cotxes del seu, diguéssim, troc imperial, com amb amui senyor dels nostres ciutats, mentre hi ha molts governs regionals i nationals que estan apostant per més carreteres, més facilitats de tot tipus fiscals, econòmiques i socials cap al cotxe, però hi ha altres moltes, i una d'elles, òbviament, és aquest tema d'alimentació, que justament aquest any, i els porents ho es explicaran, s'està treballant des de fa molt de temps, abans de ser polític, i aquest any amb una especial intensitat des de la ciutat de Barcelona i tard. La estructura de l'acte, com crec que tothom ha vist per la informació que us hem passat, és que, de seguida, jo donaré la paraula de Susana Rieger, ella és la co-chair, co-ordinadora de la Fundació European Foundation, i posteriorment ens acompanyaran Lidon Marcant de l'Ajuntament de Barcelona, del comissariat sobre la capitalitat de l'alimentació sostenible que la ciutat de Barcelona, la ciutat condal, té aquest any B21. Parlem de parlar també Anna Martín, que és la tíneta d'alcalde d'agricultura i altres temes de la ciutat del Prat, dins de l'armet coltana, i finalment ens acompanyarà i també parlarà en Gemma Frances, que és des de fa uns anys la gerente del Parc Agrari del Baix i Begat. A continuació hi haurà un tort de 10 o 15 minuts per a totes les preguntes i contestes que pugueu tenir i que les persones que ens acompanyen podran contestar. Jo sense més, perquè jo no sóc en cap cas la persona important és la Susana Rieger, li dono la paraula. Muchas gracias, Segi. Yo también sigo en castellano, pararáos antes de todas las bienvenidas, de parte de la Fundación Europea. Estoy muy feliz que tenemos este tema hoy aquí y gracias a todo, a la primera parte, a la Fundación de los Horizons de organizarlo, este evento juntos con la Green European Foundation. Y yo tampoco soy la persona más importante hoy porque nosotros somos como Jeff, como Green European Foundation, damos el marco de todo esto que hacemos hoy, pero quiero perder algunos momentos para decirle un poco qué hacemos y por qué lo hacemos. Que la idea de la Fundación Europea es que utilizamos y recibimos dinero de parte del Parlamento Europeo para transmitir temas europeas o temas que son importantes en Europa y iniciar discursos, debates sobre temas que son importantes en Europa. Claramente como Fundación de los Verdes, nuestro enfoque son temas verdes, sociales, sostenibles donde podemos ver y donde podemos desarrollar juntos ideas que nos salva nuestra planeta y donde podemos participar como ciudadanos. Esto no hacemos nosotros como organización desde Bruselas. Hacemos en cooperación con los fundaciones verdes nacionales y en este caso la Fundación News Horizons con que trabajamos en proyectos como esto, pero también estamos trabajando y ofrecemos revistas, cursos online, formación de forma, las capacidades que hay a desarrollar capacidades en diferentes aspectos. Sergio ha dicho que esto es un proyecto transnacional porque el más importante para nosotros es el discurso en Europa y buscarlo como podemos buscar elementos o ideas transversales que pueden ser innovadores, pero también animar a un debate. Porque se ve cuando hablamos de los verdes en Europa se habla de la ola verde que ha llegado y esperamos que llega aún más en el norte, pero también está aquí en el sur. Y ahí es importante que nos buscamos los posibilidades de formar debat verdes y darle un empujón en esta manera. En este proyecto de los suirares, lugares de la esperanza, participan 8 fundaciones de diferentes países y con la idea de buscar un tema donde los verdes están bastante fuertes y donde tenemos éxito, pero también donde tenemos la posibilidad de influir al nivel de los suirares, donde hay también la relación muy claramente con los ciudadanos. Y esto es un tema para mí, yo pienso que es uno de los temas hoy más importantes y cruciales, porque ahí se unen temas de movilidad, de distribución, de clima, de cómo combatir el cambio climático, pero también con los aspectos cómo vivir bien, cómo comer bien, cómo desarrollar nuestra vida en una manera adecuada. Y por eso, gracias a vosotros, a los horizons, pero también muchas gracias a las ponentes que ahora vienen, que me da aún más placer que es un panel totalmente de mujeres, que eso también es un tema que a la Green European Foundation interesa mucho de promover y de entrar en estos temas de feminismo y ecofomunismo, pero también de saberlo, que vosotros sois ponientes muy importantes y muy con mucho sensibilidad por vuestro tema. Adelante y disfrutar de este debate. Muchas gracias, Susan, por tus palabras. Y antes de dar la palabra a la primera ponente, a Lidon Martrat, me permito, me permito no, me quiero dar las gracias especialmente a las personas que han hecho posible este evento, porque sin ellas, imposible, que siempre son las personas que están detrás y que muchas veces no se las ven y cuando los eventos son en vivo y en directo, aunque espero que això canvia en un futuro immediat, que son en Santa Cruz, ella és la responsable de la Fundació Nossovitzons i en Jaume Riera, que és la persona que està fent l'esforç important, perquè em dono compte que estem parlant molt ràpid, que és en Jaume Riera, a l'esforç d'acredir. Perdona, jaume. Moltes gràcies. Jo, sense més, li dono la paraula a Lidon Martrat, que és membre del comissariat de la ciutat de Barcelona per la capitalitat de l'identitació sostenible de Barcelona. Lidon, com vulguis. Gràcies, Sergi. Bueno, gracias. Yo voy a hacer la intervención en castellano para facilitar también la traducción y todo esto. Bueno, gracias por invitarnos, por estar aquí. La verdad es que es muy enriquecedor poder no solo compartir la experiencia, que pensamos que nos gusta compartirla porque creemos que es interesante, pero también para nutrirnos con el resto de experiencias y visiones sobre este tema, en este caso, la sostenibilidad alimentaria. El proyecto de Barcelona Capital Mundial de la Imentación Sostenible surgió, bueno, de hecho, el origen es que Barcelona desde el 2015 forma parte de las ciudades inatarias del pacto de Milán, del cual forman parte más de 200 ciudades alrededor del mundo que se han comprometido, firmando este pacto con la promoción de políticas alimentarias urbanas sostenibles. Y Barcelona, desde el 2015, que firmó este pacto, vino desarrollando una estrategia para impulsar las políticas alimentarias urbanas, que en sí, las competencias que tenemos las ciudades son limitadas, pero Barcelona sí que tiene incunvencia en este tema, aunque no tenga todas las competencias. Por eso cuenta como un comisionado específico, que en el marco además de ser comisionado de economía social, tienen su título también las políticas alimentarias. Fruto de este trabajo de querer impulsar, en el 2018 se optó a tener la capitalidad del pacto de Milán y nos fue concedida para este año 2021, lo cual quiere decir que este año vamos a albergar la cumbra de Ciudades del pacto de Milán el mes d'octubre. Pero el proyecto de la capital mundial de alimentación sostenible se construye alrededor de esta cumbra, de ganar la candidatura para ser capital de las ciudades del pacto de Milán, pero se le quiso dar como un impulso, una visión global desde la ciudad de Barcelona, decir, bueno, de aprovechar este año de la capitalidad para poner las políticas alimentarias en el centro, en el centro del debate político, en el centro de las políticas y darles un peso específico en las políticas globales municipales. Pensamos que la alimentación y más con la pandemia pasada lo hemos vivido, se situa al centro de la emergencia climática y las políticas alimentarias en este caso, desde la ciudad de Barcelona, las vemos como claves. Ahora se explicaré un poco la visión del proyecto que va por aquí en uno de sus ejes principales, la alimentación en el centro de la crisis climática y como oportunidad para hacer frente a esta crisis climática. Entonces, con el motivo de albergar esta cumbra, hemos generado o construido este proyecto que lo que quiere es, además de durante todo el año, celebrar acciones, actividades relacionadas con la alimentación sostenible con una programación de actividades durante todo el año y además, en el mes de octubre, poner el foco importante de este año con la celebración del foro de Ciudades, de la Cumbra de Ciudades del Pacto de Milán para el 16 de octubre, el día mundial de alimentación, celebrar la semana ciudadana de la alimentación sostenible y con acciones también importantes para el sector empresarial y económico alrededor del Gastronómica Forum, que también se va a celebrar del 18 al 20. Además, se quiere aprovechar todo este año para, aprovechando que la alimentación la ponemos en el centro de la agenda política y también de la agenda mediática, políticas alimentarias urbanas, proyectos de políticas alimentarias urbanas de largo recorrido de este proyecto de la capitalidad. La programación de eventos durante todo el año, el foro de Ciudades, la semana ciudadana de la alimentación sostenible, el Gastronómica Forum y las políticas alimentarias que para nosotros es lo más importante el legado que va de este momento de poder situar en el centro de las políticas alimentarias de cara a futuro. Paso a relatar un poco la visión. La visión del proyecto de la capital mundial de la alimentación sostenible tiene básicamente que ver con tres ejes. La alimentación en el centro de la emergencia climática y como gran oportunidad para hacer frente a esta emergencia climática a través de la promoción de un sistema alimentario de una producción distribución y consumo de alimentos más sostenibles de una producción ecológica en un consumo de productos de proximidad, de circuito corto y también la lucha contra el desperdicio alimentario en el centro. El segundo eje de la visión y por la cual hacemos este proyecto es la alimentación y el sistema alimentario como una oportunidad económica para sobre todo una de las valuas más débiles de la cadena alimentaria que es la pequeña y mediana agricultura la pequeña y mediana campesinado que decimos en catalán que es la que se encuentra como digo en una de las situaciones más delicadas y que está en una situación realmente difícil para sobrevivir económicamente sufrimos de desaparición de este tipo de agricultura pequeña y mediana y además en este marco la producción ecológica tiene un gran margen de desarrollo y recorrido en Cataluña que también queremos potenciar en este segundo eje oportunidad económica para el mundo de la producción y también para nuestro comercio para nuestra restauración alimentaria en especial los mercados municipales que tienen la oportunidad de ofrecer como valor añadido a grandes superficies o canales más masificados y clásicos de distribución dar como valor añadido ese producto de proximidad ese producto ecológico, ese producto fresco es una de las opciones de consumo reales y que mucho tiene que ver con la sequibilidad y la opción de tener accesos a alimentos una oportunidad económica también de ofrecer una alimentación sostenible para las personas en situación de mayor vulnerabilidad el derecho a la alimentación adecuada es un derecho a una alimentación sostenible a una alimentación saludable, a una alimentación adecuada culturalmente sino también adecuada y sostenible y el tercer eje de la visión es la promoción de dietas saludables y sostenibles para toda la ciudadanía el tema de la alimentación la salud vinculada a las desigualdades es un tema crucial y aquí por ejemplo vemos como una oportunidad el estímulo de políticas de compra pública alimentaria que puedan fomentar en la restauración colectiva como los comedores escolares como los hospitales puede ser un motor de fomento de estas dietas saludables y sostenibles y en ello estamos trabajando luego os daré una pincelada de los proyectos estratégicos entonces con estos tres ejes de visión del proyecto también hemos trabajado en lo que es intentar dar un marco conceptual y de visión de lo que entendemos por la alimentación sostenible estamos hablando hemos estado también hemos trabajado con expertas en políticas alimentarias urbanas de la Universidad de Barcelona el manual de Ciudades de la alimentación sostenible donde basamos la alimentación sobre todo en nueve principios que se basan en tres grandes conceptos la alimentación sostenible es aquella que es buena para las personas buena para el planeta y buena para los territorios la alimentación económica local de nuestra agricultura de nuestro comercio alimentario con esos tres ejes en este manual definimos los nueve principios de la alimentación sostenible que tiene que ver con una alimentación pasando en estos tres grandes ejes de proximidad de temporada ecológica con sistemas territorializados de distribución de alimentos que garanticen la alimentación sostenible para los alimentos que garanticen unos medios de vida adecuados para las personas que producen estos alimentos y una precio asequible de estos alimentos de los elementos de calidad para otras personas y que esos alimentos ecológicos y de proximidad que son los mejores para el planeta a nivel de sostenibilidad sean también los más asequibles que ahora mismo no lo son para la mayoría de la ciudadanía porque este marcó conceptual y creo que ya me debe quedar poco tiempo pero en resumen, ya os he dicho que de cara a este año 2021 lo que vamos a hacer es estos tres grandes ejes la programación de actividades yo os invito a visitar la web alimentacionsostenible.barcelona donde veis toda la agenda de actividades toda la programación que vamos a hacer este año la cumbre, la semana de la alimentación sostenible que tendréis toda la información será el gran evento dedicado a la ciudadanía para el que hemos contratado un comisario artístico y la ciudad del 15 al 24 de octubre va a estar, no se va a hablar de otra cosa, esperamos que de la alimentación sostenible vamos a inundar el centro de Barcelona con actividades con carteles, con opciones de talleres para todas las edades y condiciones con mesas redondas más especializadas en el que queremos profundizar más eso lo podéis ir en la agenda pero a largo recorrido qué grande es una pincelada superrápida de los grandes proyectos de políticas alimentarias en el Ayuntamiento lo primero que hicimos cuando empezamos a articular este proyecto es articular en todas las áreas municipales qué se está haciendo conscientes de que visualizamos las políticas alimentarias como unas políticas absolutamente transversales desde el área de salud del Ayuntamiento desde el área de ecología urbana cada área se trabaja alimentación desde el área de educación con los comedores escolares la educación alimentaria entonces trabajamos con todas las áreas para primero identificar los problemas relacionados con la alimentación que están trabajando cada área y ver de qué manera los podemos trabajar para darles este enfoque y alinear a todas las áreas del Ayuntamiento alrededor del concepto de alimentación sostenible que os acabo de comentar y luego identificar 4 o 5 proyectos estratégicos que son los que queremos impulsar el Ayuntamiento y básicamente definimos varios ejes de trabajo perdón, ya voy más despacio he notado que se me acababa el tiempo y empezaba a correr lo siento varios ejes de trabajo decían de las políticas alimentarias uno, la promoción de dietas sostenibles y saludables aquí hay toda una serie de proyectos relacionados en primer lugar con la educación alimentaria trabajo de acompañamiento a los centros educativos al profesorado de Barcelona a través del área de escuelas más sostenibles del Ayuntamiento de Barcelona para introducir la alimentación sostenible en los currículums educativos hemos generado recursos, hemos generado guías acompañamiento al profesorado formaciones, etc. proyectos de compra pública acompañamiento a los comedores escolares en la transformación hacia modelos de comedores más saludables y sostenibles en el que hemos hecho una prueba piloto y esto continuará implantándose esperemos en este año y el que viene en todas las escuelas de Barcelona luego estamos trabajando en la modificación de la instrucción de compra pública alimentaria que tenemos como Ayuntamiento desde el 2015 introduciendo criterios de proximidad de alimentación ecológica que se han obligado a cumplimiento para todas aquellas áreas del Ayuntamiento de Barcelona que tengan que hacer compras alimentarias un segundo eje que tiene que ver con la comercialización y distribución de alimentos Barcelona básicamente es una ciudad consumidora de alimentos tenemos como ciudad entonces todos aquellos proyectos que promuevan la distribución y la oferta en los comercios y los mercados municipales de Barcelona de productos, de proximidad ecológicos y de circuito corto de comercialización quiere decir de venta directa del campesino a los minoristas en este caso es un eje en el que estamos trabajando muy fuertemente tenemos proyectos como el centro de intercambio de secto logístico de intercambio de productos de proximidad que estamos trabajando con la Unión de Pagesus hemos también con Mercabarna trabajando la presencia de cooperativas y productores en la nave del biomarket no intentando trabajar con los productores en el estímulo de estos proyectos y paralelamente donde nosotros más directamente tenemos competencia que son los mercados muy pasados en roda de prensa de llamado comer sus ver con los mercados municipales en que estamos señalizando y promoviendo entre los paradistas de los mercados municipales la oferta, la mayor oferta de este tipo de productos con estos tres ejes de productos de proximidad ecológicos y de circuito corto estamos facilitando vías de abastecimiento para los paradistas y señalizando aquellos que superen un embral de porcentaje de este tipo de productos luego un eje de trabajo de la transformación de la transición agroecológica en la ciudad que tiene que ver con fomentar centros de referencia agroecológicas en la ciudad tenemos la oferta de grobalbona de cancalopa como centros de referencia de producción en la ciudad que no se trata de que sean centros de producción obviamente luego os hablaré del alcance metropolitano del proyecto porque no podemos hablar de políticas alimentarias sin darles un carácter de metropolitano perdona tres minutos perfecto gracias es lo que necesito proyectos de coger estos centros de referencia que tenemos en la ciudad y convertirlos en eso en espacios de referencia para a través de la red de huertos municipales huertos urbanos, huertos comunitarios como centros de acercamiento de la ciudadanía urbana a la producción de alimentos al valor que tiene la producción de alimentos y como como un acercamiento de lo urbano a lo rural y de empezar a atender puentes a través de estos espacios y también a través del resto de proyectos que tenemos de acercar del circuito corto de la ciudadanía de que la ciudad deje de dar la espalda a su pues eso, al parque agrari a su cinturón metropolitano y los parques agregos que hay también en la región metropolitana de Barcelona a la producción de alimentos y a la importancia y al valor del mundo rural como garantes, no sólo de una alimentación sana y saludable y sostenible para toda la ciudadanía sino también de la conservación de nuestra biodiversidad y del mundo rural y aquí acabo, yo creo que luego ya si hay preguntas o intervenciones, estaré encantada i moltíssimes gràcies Lidon, de veritat. Perdona que te haya dicho eso. Si ya da un poco de yuyu un poco de corte hacer esto en público cuando tienes que hacerlo así pero bueno es que si no nos vamos de tiempo pero siempre muchas gracias por tu intervención y yo creo seguro que habrá haber preguntas y lo que está claro es que hay que estar en octubre en Barcelona si no uno se pierde muchas cosas y con suerte nos tiene que ir muy mal para que no se puedan hacer muchas cosas por esta dichosa pandemia i a més a més li dono la passadilla la paraula Anna Martín és l'artiment de l'alcalde comedi d'abans de l'Ajuntament del Prat entre altres temes de medi ambient inclòs a l'agricultura, lògicament Anna Martín, jo li agraeixo molt perquè lògicament li vaig demanar que pogués participar, li vam demanar el nom de la fundació que pogués participar en aquest acte d'avui fa molt de temps i en aquell moment el soroll de l'aeroport no era tan gran com és ara, malauradament però hi ha trobat un forat amb la seva gent que ja normal està carregada ara més amb aquesta no vull posar un acceptiu però tots ho podeu imaginar a proposta que està sobre la taula de no només del Prat no només del Parc Agarari sinó de tot Catalunya, de tot Espanya de tot Europa Anna, sense més et dono la paraula, gràcies Molt bé, moltes gràcies i jo la veritat és que us dono les gràcies a vosaltres per haver-me convidat perquè a vegades també va bé sortir de la voràgina de la gent que et marca possiblement als mitjans i tu marca també altres publicats i tenir una espai de reflexió de poder compartir experiències justament amb la capitalitat i amb el Parc Agarari per més una sort dos projectes, bueno, el Parc Agarari una relació extraordinària des de fa molts anys perquè en la nostra territori tenim Parc Agarari per suposar-te amb la capitalitat, amb la que també estem treballant perquè aquesta lògica metropolitana que la capitalitat impregni no només en personatge, també als municipis estem aquí, per tant, jo crec que aturar-nos un moment i parlar de polítiques alimentari és també parlar de futur, és parlar d'emergència climàtica i també crec que és defensant l'ampliació de l'Europort entre què portem a l'Ajuntament del Prat i també altres administracions intentar ficar a aquest discurs i bueno, el moment és complicat però si més no jo agraeixo molt tenir un moment per aturar-nos, sortir a l'humilió d'aquesta voràgina de l'Europort i parlar de polítiques alimentari és que crec que tenen molt a veure per suposar-ho, jo sobretot en centre d'emergència amb les polítiques locals que fem des de l'àmbit de l'Ajuntament clarament estan connectades amb el que avui sortiran i de ben segur que en altres preguntes en la part de debat també podrem aprofundir amb molts dels projectes que dorem a terme però abans m'hauria situat què és el Prat i on estem el Prat de Llobregat, un municipi de 65.000 habitants que es troba amb la comarca del Baix Llobregat que està dins de l'àrea metropolitana d'aquesta primera corona i per tant amb una proximitat molt gran en Barcelona. I també amb el que hem de fer els nostres projectes de l'aeroport no només els transports, però també els nostres infrastructures com el port i l'aeroport que trinchen el nostre territori però també m'agrada reivindicar que estem en voltats d'espais naturals estem en voltats d'un parc agrari meravellós i estem en voltats també d'una xarxa natura del 2000 i per tant espais protegits a nivell europeu d'un riu que marca i d'una platja i sobretot un posicionament de ciutat en la defensa del territori amb la defensa de l'agricultura de proximitat i sobretot una relació directa que passa al Prat, que és que l'agricultura i el medi ambient s'interrelacionen en alguns espais generant per tant una agricultura sostenible de proximitat i per tant saludable i sobretot perquè crec que després la gent a França és entrela amb més detall la importància de tenir un parc agrari al nostre territori amb la ciutadania la importància del producte de proximitat i crec que amb la pandèmia malauradament s'ha ficat amb la gent de política de l'important que era tenir al teu avest un agricultor que tenia tenda o que tenia un mercat de pagès i per tant aquesta proximitat crec que ens ha fet reflexionar molt i amb la pagèsia ho hem pogut parlar com molta gent s'ha atrastat al pagès en plena emergència de la pandèmia si més no, jo em centraré en projectes que van des de lo més macro fibro més micro però crec que com a ajuntament una de les coses que fem primer tot és el suport a la pagèsia és a dir, sense la pagèsia no es pot produir producte local i per tant nosaltres el suport el fem des de la cap a la pròpia producció d'aquests pagèsos com també del bon funcionament de les infraestructures hídriques i de camins és a dir, fem un treball molt exactiu de les infraestructures que són necessàries pel bon funcionament del seu treball que és a vestir de producte a tota la ciutadania que el dic a tota la producció agròria a vestir a l'àrea metropolitana i per suposat aquesta ajuda també la materialitzem en tenim una cooperativa agrícola al Prat en què portem donant un suport extra d'uns últims anys d'un conveni anual d'uns 100.000 euros l'any d'aquesta gestió interna i sobretot impulsar la producció i venda de productes locals al Mercabarna també en aquesta lògica d'aquests grans mercats que són els que distribueixen a la resta de ciutats i com és el Mercabarna que és una gran infraestructura en aquest cas que ells puguin vendre el seu producte de proximitat perquè és més saludable per calfant a un quilòmetre i pots tenir fruita, hortelistes, fresques que fem des de l'Ajuntament està donada els seus fruits a una cooperativa que tenia 5 o 6 socis actualment són més de 40 en aquests 3 anys estan fent una feina espectacular i sobretot de treball i de sensibilització a la ciutània de la importància i també amb una lògica econòmica cooperativista i no pot ser tan capitalista com el que podríem parlar d'aquesta globalització i d'aquests canals d'alimentació que estan trencats i que cal tornar a bordar. Continuem a aquest suport a la pagesia 2015, jo crec que el Xergi conèix molt bé aquest projecte, tenim el mercat de pages. El mercat de pages és una iniciativa que té l'objectiu que la nostra pagesia, tant la local com la del Parc Agrari puguin vendre de manera directa la ciutània i els seus productes i això es fa cada dissabte en una classe molt cèntrica del Prat i la veritat és que és un èxit total perquè la ciutània ha trobat un espai a la pagesia del Parc Agrari de la Comarca, els eventes productes que han collit o aquell matí o el divendres tard. I a més s'ha convertit en un espai de sensibilització i de campanyes, perquè a través d'aquest espai fem campanyes alimentàries de proximitat, de receptes en producte de temporada. Després hi ha molts col·legis que fan projectes d'educació al voltant de l'agricultor i utilitzen el mercat de pages per parlar amb la pagesia, per preguntar-los i per fer aquesta relació. I també és una iniciativa totalment consolidada a la nostra ciutat i, a més, molt reivindicada durant la pandèmia. Amb la pandèmia vam ser dels municipis que no van tancar el mercat de pages i les vam inventar totes perquè tinguessin totes les mesures de seguretat pertinents però vam reivindicar que la pagesia i el producte de proximitat també igual que estaven oberts als mercats era igual d'essencial una cadena de mercats que està obert com el mercat de pagesi. El mercat de pagesia i el producte de proximitat van posar totes les mesures perquè la pagesia pogués vendre i la veritat és que va ser una bona pràctica perquè molts altres ajuntaments que t'havien mercat de pages ens van trucar com ho heu fet, quantes balles heu ficat i la veritat és que va funcionar i actualment no ha deixat mai de funcionar. Amb aquest foment del consum perquè ara anem des de la producció plenem el foment del consum que es consumeixi producte de proximitat a través de la nostra restauració. No solamente el producte local sinó del parc agrari. Com hem fet que el consum no només sigui individual de les famílies sinó que la propera restauració de la ciutat pugui treballar una carta de producte de temporada i del parc agrari al voltant de tots aquests productes. El que fa és generar una xarxa de bars i restaurant compromesos amb els productes locals com la carxofa prata i altres aliments que tenim a la nostra comarca i el que fem és que hi ha com un segell de qualitat que quan tu vas en aquell restaurant saps que el que estàs posant al plat és de proximitat saludable i per tant aquesta visió també de la restauració en aquest acompanyament. Clarament la majoria d'aquells restaurants el que ha passat és que han acabat implicant-se molt més amb els productes de la nostra terra, del parc agrari i per tant han participat en campanyes concretes gastronòmiques que s'ha fet a la ciutat com el Quinto Tapa de carxofa Iquotablava, el Marc Gastronòmic durant tot un mes fa tot un tema de gastronomia i menús al voltant dels nostres que és la carxofa Prat, l'espai viral de la Fira Vícola i aquestes iniciatives han apropat a gran part de la població pretenca el consum i també conèixer la gran varietat d'ortalisses, fruites i verdures que tenim al nostre territori. Jo crec que el coneixement que a la vegades no mirem a la ciutat cap enrere que és on tenim el nostre parc agrari crec que això també ens ha fet que molta ciutània quan ha conegut que hi ha aquests productes de proximitat ràpidament que poden comprar. Per tant, a través d'espais de difusió fem difusió del mercat de pages i d'altres tendes que alguns pages us tenen tendes locals amb els seus propis productes i per tant, aquesta unió també consumeixo i busco on anar a comprar aquests productes que tan m'agraden i que tenen tant de sabor, que són de proximitat i que són tan saludables. Per tant, aquest vincle, restauració i després mercat ens ha funcionat molt bé. Cal dir que a la nostra ciutat tenim dos productes locals que és la Carxofa Prat i a Collasta Botablava, dels quals també han acabat des de venir un tret identitari. Al final, com l'alimentació o dos productes es poden convertir en tret identitari de la nostra ciutat pel qual ens sentim orgullosos del seu consum i de la seva producció. La Carxofa és una verdura emblemàtica del Prat, però també de la comarca. Ens agrada reivindicar que la Carxofa és una zona del tècà i del senyor. La Carxofa és una zona del tècà i del senyor. I té més de 100 anys d'història i és la reina del delta com vivien. I a més es conreia 500 hectàrees del baix llobregat. I quan ve aquesta temporada de Carxofa, que és sobre el març de abril, es generen un seguit d'activitats i campanyes per promocionar el seu consum i donar-la conèixer arreu del territori. Es fan carxofades populars, es fan activitats culturals. Hi ha una entitat cultural al Prat i també hi ha una altra. Les xarrades es fan cultura i gastronomia. Es fan xerrades, es fan concursos i sobretot un hashtag que es mengem Carxofa. I fins i tot en pandèmia, que és quan ens va agafar en la gran moment de producció i de consum de Carxofa, que ens va agafar el 2020, en pena de pandèmia, la ciutadania va respondre amb el hashtag mengem Carxofa a consumir Carxofa als seves cases, a fer fotos, a fer vídeos. I a fer fotos, a fer fotos. I a fer fotos, a fer fotos. I a fer fotos, a fer fotos. I a fer fotos, a fer fotos. Tot el món confinat on la protagonista de les xarxes socials, a part de dir que estàvem en una pandèmia amb un tema de salut d'un suport a la nostra passagèria i consumir un producte nostre, com era la Carxofa, i s'ha de dir que era realment emocionant com el saludable també era consumir aquest producte que tenim en aquesta campanya del Prat i Sant Boi Capitals Mundials de la Carxofa, on hem intentat anar més enllà de la comarca, a vegades trencar fronteres al riu, i que els mercats de Barcelona també es fes promoció d'aquest producte a casa nostra i que és tan saludable des de molts punts de vista. I el mateix succes amb el pollastre botablava, que és la seva criança, és la criança tradicional, era lliure i amb una alimentació regulada, i té unes propietats culinàries i un sabor realment especial i tenim un segell de l'IJP, indicador geogràfica protegida, i els mitjans de desembre es fa una fila bícora on es promociona aquest pollastre, però sobretot hi ha un espai gastronòmic. La gent es va donar conèixers a fa molts anys que tenim aquest pollastre que es pot menjar i que és un pollastre molt saludable i per tant, bueno, a partir d'aquí també es fa un producte local de gran qualitat. I continuem amb el consum d'alimentació de proximitat i també ecològics. A la Juntament hem acompanyat algunes iniciatives que ja s'ha comentat la Lidon de menjadors escolars que han volgut implementar menús saludables en productes al Parc Agrari en la seva gestió i durant el curs passat es va fer una reflexió conjunta de totes les direccions a les escoles brasols, al municipi, per revisar i unificar menús en criteris de proximitat, per motius de salut i també culturals. A més, participem de manera directa el projecte pilot de l'àrea metropolitana i de la xarxa de menjadors ecològics per intentar profundir a acompanyar els centres cap a aquest model alimentari que alguns centres ja han començat i d'altres estan en procés. I en aquesta línia s'ha de dir que tenim a la nostra ciutat una entitat molt potera a nivell estatal que és espigularós. Aquesta entitat que lluita a través de l'empodrament d'espersors en risc d'exclusió d'una manera participada, inclusiva i sostenible. Els seus jutgetus principals han reduït el malbaratament alimentari, millora l'accés a una alimentació saludable i adequada i, sobretot, genera noves oportunitats laborals a persones en risc. I a la nostra ciutat era la seva ceu i l'obrador. Aquest també és molt interessant perquè també s'uneix amb el tema de la capitalitat, que és el malbaratament alimentari. Temos nivells als països geogràficament al nord espectaculars. I quan una fruita no és bonica pel mercat es tira i el que fa aquesta espigula es fan espigulades prèviament i amb aquests aliments elaboren marmelades, cremes i sobretot reivindiquen que aquests aliments continuen semblants encara que no estiguin brillants com a vegades el món globalitzat ens diu que han de ser les pomes o les peres. Jo crec que és un projecte realment innovador per als països geogràficament. És un projecte realment innovador i el projecte realment innovador és un projecte realment innovador i el projecte realment innovador és una base en el que s'ha de fer. El projecte realment, hem de treballar amb els espiguladors i com a un gran coneixement en tot aquest ambient hi estem elaborant el pla estratègic de la alimentació sostenible al Prat i al mar de la capitalitat. Barcelona també ens ha fet pensar que potser era necessari a vegades i, sobretot, reflexionar conjuntament. Vam detectar aquesta necessitat a través de gràcies a la capitalitat i de ben segur que l'octubre podem també aprovar aquest pla estratègic de l'alimentació sostenible, el Prat que ens fa realment il·lusió, perquè crec que també l'objectiu és poder donar resposta al repte socials i ambientals d'una manera participada que tenim en un futur. Que aquest també és part de la reflexió que avui farem i que portarà la capitalitat és davant d'una emergència climàtica quina resposta quan l'alimentació i la producció d'aliments generen les emissions gestiós tan bèsties, sobretot de la part de la CAR, per exemple. I, per tant, jo crec que totes aquestes reflexions també ens les haurem de fer nosaltres. Com deia l'Ajuntament fa molts anys que treballen diferents accions que l'habitat estan molt unides al pacte de Milà i també participem a la ret de Ciudadès per l'agroecologia, on hem pogut conèixer i fer territori amb la resta de ciutats d'Espanya. I, per suposat, també tenim un seguit d'accions que participarem a la ciutat en el mar de la capitalitat. I, per últim, sí que m'agradaria, perquè crec que està una manera connectat, sí que m'agradaria parlar d'un projecte estratègic que estem desenvolupant, que té a veure des de la part de l'agricultura, perquè per nosaltres treballar alimentació al nivell local és treballar a agricultura, que és la voluntat de fer un projecte realment interessant en una finca municipal de cantúdela. L'enlogiatiu de desenvolupar un projecte agrícola amb un espai que té una singularitat, perquè també hi ha la natura 2000 i és una fepe, i, per tant, la voluntat d'unir medi ambient i agricultura amb un únic espai i generar aquesta zona d'innovació agrícola, de formació i de transferència tecnològica al l'àmbit agrícola. Volem dinamitzar aquesta finca municipal, que té una masia i que, apartament, ens servirà com un espai de relació amb la ciutadania, de generar tallers, de fer sensibilització agrícola a nivell de tots els estaments, des d'infància, de l'essència, de famílies, amb la voluntat de com gestionar una experiència de gestió d'espai agrícola en espais per i urbans protegits. I on tindrem una part de producció agrícola, que ho gestionarem amb entitats del tercer sector, venta de productes agrobotiga a través de la nostra cooperativa agrícola del Prat o d'altres agents que s'hi vulguin involucrar, i, sobretot, també crea un espai test. És a dir, a la nostra ciutat tenim un cicle formatiu d'agroecologia i volien donar una oportunitat en aquell jovent que vol treballar a la terra, que tingui la seva experiència real, laboral i formativa en un espai que pugui gestionar ells. I, sobretot, crec que una part molt interessant és donar serveis d'extensió agrària a la pagesia del Prat, i aprofitant que tenim una universitat com l'OPC, que també fa agrònomes, crec que seria molt interessant aquesta unió. Des de l'Ajuntament creiem que estem en un moment clau de reflexió, d'una de d'una terrena alimentària que jo crec que està trencada, podríem dir-li així, que genera les igualtats, que genera mala salut a moltes persones, crec que cal reivindicar un model alimentari sostenible, just i democràtic. I jo crec que és el món local que són aquesta administració de proximitat. Crec que tenim peu a poder acompanyar i a poder reflexionar a la ciutadania de la necessitat d'involucrar-nos en tot aquest mandat. Jo finalitzo. Hi ha moltes projectes que m'he deixat, però al Gran estreig he fet una part d'allà del que és la nostra ciutat, el que és una alimentació sostenible i les polítiques agràries. Gràcies. Gràcies, Ana. Estava a punt de comentar-te. El temps estava... que ja s'estava surten. Moltes gràcies. De totes maneres s'apigueu tant l'Idon com Anna, que ja tenim preguntes que han entrat a la bústia, amb el qual no es escapeu, eh? Sí, sisplau, no es escapeu. Jo dic que avui crec... Perdó. Que no em veieu. A pocos que es perdés mucho, però no em veieu. Dèiem que avui el Jaume Riera s'està guanyant les garroses fent la traducció, perquè la quantitat d'informació que ha donat l'Idon i ha donat l'Anna ha estat impressionant. Jaume, gràcies. Ara, sense més, com deia, li dono la paraula a una altra dona, que ens en acompanya avui, a la Gemma Francesc, i ja és, com deia al principi, la gerent del Parc Agrari, del Baix Ibregat. I Gemma, sense més, els teus... Avui ara comencen ja els teus 15 minuts. Moltes gràcies. Gemma, el micro. El micro. Ara sí. Ara sí. Ara sí, no? Sí, sí, perfecte. Vale. Doncs el que deia gràcies per convidar el Consorci del Parc Agrari del Baix Ibregat per explicar-vos la nostra experiència, i el que li deia al Jaume, jo crec que ara ja ho tindràs més fàcil, perquè el que han dit les ponents anteriors també sonaran amb les meves paraules. Per tant, jo crec que també és bo, perquè, en principi, anem tots o totes bastant alineades. Bé, l'Anna us ha comentat, ja ha fet molta referència al Parc Agrari. De fet, l'Ajuntament del Prat és un dels 14 municipis que s'engloba dintre del Parc Agrari del Baix Ibregat. I, portant aquí, tenia en compte que el Parc Agrari del Baix Ibregat, la especificitat que té és que és un espai protegit per us agrícola, i a mi aquest aspecte, i així, si voleu, després generarem debat, no? És un element que m'agrada molt resaltar, és a dir, no som un espai natural, sinó que som un espai de producció agrària o protegit per l'activitat agrícola. Aquest és un element que jo crec que també té la seva importància, perquè sobretot, o tal com es defineix, tenim un pla especial, que és una normativa urbanística que està definida per l'àrea metropolitana de Barcelona, per una entitat supera municipal. Per tant, com a consorci, hem de seguir aquestes directius que ens estableix aquest pla especial. I en certa manera el que ens veia aquest pla és que el Parc Agrari del Baix Ibregat estarà destinat a producció agrícola. Sobretot és una producció agrícola més enfocada a l'agricultura, a dia hort i fruitès. Ramaderia també es permet, però, per exemple, hi ha una activitat com és el por sí, que suposo que per temes de generació de nitrats, etcètera, no es permet al Parc Agrari. És una zona, per tant, d'agricultura enfocada a l'activitat professional. És a dir, en principi, qui opera o qui genera la seva gran activitat o la seva producció ha de ser un agricultor professional. Per tant, des del consorci, sempre hem posat molt la visió amb aquesta idea de l'agricultura professional. Quan parlem d'agricultura en l'àmbit metropolità i això, una mica a nivell més específic, coses de més la gestió, que us parlarem del tema de la gestió, perquè l'entorn o el context ja us l'han donat les dues anteriors punents, ens trobem amb dificultats. Quina és la primera? Tradicionalment, l'agricultura es veu sempre molt enfocada a les zones rurals o a les zones periurbanes. I dic peri, amb una mica de connotació, perquè també ens vea donar aquesta idea d'emerginalitat. Llavors, una de les tasques, i jo crec que aquí, des de la gerència del consorci, estem intentant visualitzar i que, per exemple, la capitalitat, etcètera, també ens ha ajudat a enfortiar aquesta visió, és que l'agricultura també es pot donar amb espais urbans. De fet, nosaltres reivindiquem que som ciutat. És a dir, com a espai agrícola, som ciutat. I com a ciutat, això és com tenim una platja, com tenim cuisserola, com tenim l'aeroport, com tenim mercabarna, veia un espai que es dedica a activitat agrícola professional. I, per tant, té tota una sèrie de condicionants, perquè en aquest territori treballen empreses, i les empreses agrícoles tenen una sèrie de condicionants. El Parc Agrari, jo crec que és un exemple, i vosaltres des del Prat, els que estic o els que heu vivit al Prat o heu estat dintre del projecte del Parc Agrari en sou partíceps, perquè és un exemple quasi bé que no senti com es va donar. Pràcticament diries, ostres, és impossible que, a l'any 98, en una zona altament pressionada, amb un valor no agrari enorme, doncs has decidit protegir aquest territori. El Parc Agrari, com us deia, es crea el 1998, sobretot amb la força de l'Ajuntament del Prat i del Consell Comarcal del Vègio Bragat, i després tenim una entitat superamunicipal, que és la Diputació de Barcelona, que també va apostar en el seu dia de formar molt forta, i un sindicat que és la Unió de Pagesos. Aquestes entitats més actualment 14 municipis del que és l'àrea metropolitana, que sense comptar amb Barcelona, pràcticament estem parlant de 800.000 habitants, més ara després va entrar el Departament d'Agricultura, i actualment, fa un any s'ha incorporat l'àrea metropolitana de Barcelona, formen l'anomenat Consorci del Parc Agrari. El Consorci del Parc Agrari, per tant, és la eina de gestió, és el marc institucional, que permet copçar o aconseguir els objectius que ens hem proposat amb un pla de gestió, que és un fui de ruta. Per tant, nosaltres tenim el pla especial, que és el pla normatiu que et diu el que pots fer i el que no pots fer dins d'aquest territori. Després tenim el pla de gestió, que és el que, a través d'ell, el Consorci del Parc Agrari va establir tota una sèrie d'accions i activitats. Quins són aquests projectes? Penseu que nosaltres, més o menys ara, després de l'Estat espanyol, com ja sabeu, va tenir una recesió molt forta al 2008, això va impactar en totes les administracions públiques. En el cas del Consorci del Parc Agrari, el pressupost es va disminuir pràcticament amb un 50%. A partir del 2010, 2011 o una miqueta més tard, començem una altra vegada a respirar i actualment estem parlant d'un millor 300.000 euros, que és destinat tant a el personal del Consorci com a activitats de promoció i desenvolupament de l'activitat agrícola. Quines són aquestes activitats que l'Anna també us ha comentat alguna? Perquè, evidentment, està dins del paraigüe del Consorci. La primera, jo crec que és bàsica i importantíssima, és donar suport a tot el que serien les infraestructures. Parlem d'infraestructures millora de la xarxa de camins, perquè els vehicles puguin passar. Parlem, sobretot, de actuacions que fem per la millora de tot el que són els canals de rec i de drenatge. Després, per tant, aquesta és un àmbit que, bé, del pressupost agafa una bona part i aquest també el fem, com us deia l'Anna, en col·laboració amb els ajuntaments. És a dir, fem tota una sèrie d'acords per anar millorant tot el que seria aquest, xarxa viària i xarxa d'aigua i de rec i drenatge cada any. Després tenim també tot un àmbit que seria aquesta idea anar seguint l'acompliment de la disciplina organística. Nosaltres tenim un servei de vigilància que, a més a més, de mirar o de prevenir de possibles robatoris, perquè sabeu clar, com us deia, 800.000 persones al vell mig d'una zona que, en principi, com es veu que és verda, ens pensem que és un part natural, hi ha molta fluència i amb la pandèmia encara més. Per tant, hi ha robatoris, hi ha robatoris de cap de setmana o de persones que volen la carxofa per menjar, però després ja tenim algun robatori més professional, i això és un gran problema. Dins del que és la pràctica diària del propi empresari agrària. A mi m'agrada parlar d'empresari, no amb el concepte de capitalisme agresiu, sinó d'una persona que té una empresa i ja ho hem de sobreviure amb aquesta empresa. Per tant, tindríem aquest servei de vigilància, que, a més a més, és el que una mica ens detecta aquelles infraccions organístiques o de disciplina organística que es donen al territori per intentar fer tota la tramitació, comunicació als ajuntaments, etcètera. Després tenim un altre bloc, jo crec que és bàsic, que és suport agronòmic. Nosaltres donem un recolzament molt important, el que aquí a Catalunya són les associacions de defensa vegetal. Les associacions de defensa vegetal són un element imprescindible. Són unes organitzacions en les que intervenen els pagesos i també donen suport a l'administració pública per contractar ingènies agrònomes, perquè els facin tot el seguiment del que és control de plagues, etcètera. A més de control de plagues, evidentment també els ajuden, els assessoren, en temes de producció. A nosaltres apostem fortament per aquestes adeves. Tenim dues associacions de defensa vegetal al veig obregat. De fet, les estructures comparteixen les instal·lacions amb nosaltres, els donem aquest suport, i també els donem una subvenció de 60.000 euros a cada una. També fan recerca aplicada, i per tant, com us dic, és un element bàsic, perquè més juntament amb la universitat, aquest seria un nivell intermitge de fer recerca molt aplicada al territori. A més a més, també el que donem són una subvenció per la recuperació de terres. Penseu que aquest és un element també important, i que el pagès no ho sé. Dicòs, és molt del dia a dia, però arreglar una parcela que està deteriorada ve en vells i pot sortir uns 5.000 euros a la mitjactària. Per tant, això és un suport que donem molt important també als pagèsos. Després aquí tenim un element que podem entrar en discussió, que seria tot el tema de la gestió de la fauna a l'ocell. Doncs li agraden les cireres vermelletes i bones, i tant com ens agrada a nosaltres, siguin ecològiques, convencionals o integrades. I bé, aquí hi ha un element de conflicte entre la gestió agrícola i després la gestió més natural. És un tema molt complicat, és un tema que el consorci, per exemple el Prat de Llobregat, per petició d'alguns municipis entregi el Prat, ens van trucar a la porta perquè féssim aquesta gestió. Com us dic, és complicada, perquè aquí hem de començar, en certa manera, a entendre certes realitats. Després tenim un altre bloc, és el tema de fer-me també analítiques de control d'aigua. Penseu que l'aigua és un element essencial bàsic per l'agricultura i també els tècnics del consorci. Fem analítiques anualment. I després participem en alguns projectes europeus, projectes vinculats amb la universitat, amb l'OPC, i altres projectes europeus, ara tenim un amb l'àrea metropolitana, etcètera. Després tindríem tota la bèstia de la promoció. Nosaltres tenim un CG en el que és un CG gratuït per els agricultors, que es diu producte fresc del Parc Agrari del Baix Llobregat. I a partir d'aquest CG, que no és de qualitat, és un CG en el que marca, simplement que tu produeixes el Parc Agrari del Baix Llobregat, el que fem són activitats diverses. Una mica també en la línia que deia l'Anna, des de promocionar tots els mercats de pagès, com deia l'Anna Alprat té un mercat de pagès, tot el que és la part dels mantells, de la decoració d'aquests mercats, finançada per el consorci, també hem fet una regulació a nivell de que els pagèsos que estan dins d'aquests mercats de pagès siguin pagèsos del Parc Agrari, és a dir, també hi ha coses des del dia a dia, que jo crec que també hi ha friccions, perquè evidentment el consumidor vol diversificar-se, vol arribar a un lloc i que la parada tingui de tot, i evidentment el pagès del Parc Agrari produeix 4, 5, 6, 7, 8, variants diferents, i aquí també hi ha un element a discutir, a analitzar, a veure com podem anar a això, no sé, una fruiteria, però podem vendre aquest producte també directament. També participem a nivell de restauració, des de ja fa molts anys estem en un projecte que es diu Sabors de l'Orta del Baix Obregat, en tota la comarca del Baix Obregat, és ve inicial 2014, si no m'equivoco, amb dos restaurants que els vam anar a trucar, participem amb el Consorci de Turisme del Consell Comarcal, i actualment ja pràcticament són 60 restaurants que treballen amb nosaltres, també molts dies estan dins del projecte del Prat, perquè són gent molt conscienciada, i al final són aquests prescriptors amb els que treballem. En què estem treballant? Amb la idea que el restaurador, aquí tenim un gran problema, que és que el restaurador demana poc i que suportin el seu restaurant, i llavors que l'alpagés no té temps d'anar portant un kilo de tomàquets a un restaurant, un kilo de tomàquets a un altre, etcètera. Llavors estem intentant, també la Lidon aquí ha parlat del CIAP, del centre d'intercambi de productes de proximitat, doncs està parlant de buscar fórmules que permetin aquest circuit curt i permetin eliminar les limitacions que el circuit curte. Després també tenim tota una línia més enfocades a les agroboties, i després hi ha tota una sèrie de totes les fires, etcètera, doncs fem actuacions també de show cooking, etcètera, però també molt, com deia l'Anna, amb els ajuntaments de... amb els 14 ajuntaments, amb els que treballem, doncs anem molt de mà a mà. A nivell de comunicació, quins són els nostres pilars, doncs van molt relacionats amb el que deia la Lidon. A nosaltres ens agrada remarcar aquesta idea de projecte territorial únic, és a dir, és pràcticament inaudit, un parc agrari, penseu que en l'àrea metropolitana de Barcelona, la superfície agrària és pràcticament estimonial, i el parc agrari és una zona important, són 3.500 hectàrees. Per tant, som un projecte territorial únic en què les administracions públics, juntament amb un sindicat, van aconseguir d'una manera bastant inverocímil. Som agricultura, i aquí el que sí que estem... O sigui, la nostra bandera fins ara és potència a l'agricultura professional, és a dir, que la gent que pugui viure del sector, amb les seves complementarietats, som un pulmover, és a dir, l'agricultura genera totes les externalitats positives, però no som espai natural, però sí que tenim aquesta relació, és a dir, evidentment, som un espai verd i ampla. Són frescos, salut. I aquesta també és una idea que a mi m'agrada molt reivindicar. Penseu que el parc agrari del paig obregat no és un producte de cereal, no és un producte de soja, és un producte de, com deia l'Anna, és un producte de cartxofa, és un producte de diversos de cirera, és un producte de prèsec, és un producte d'hortícoles, és a dir, de producte final que va directament a la boca de la persona, és a dir, o millor si es transforma, però no té per què transformar-se, en certa manera, perquè ja ens ve directament. Per tant, aquest element l'hem de tenir molt present, perquè estem produint aliment, l'aliment és estratègia, i jo crec que com a país, un país com Catalunya, que és importador de producte alimentari, ha de tenir determinats magatzems distribuïts al llarg del país, i Espanya també. Per tant, el parc agrari és un d'aquests espais de magatzematge dintre de tot el que seria aquesta lògica de globalització, i després també és un element important que estem parlant d'horta i fruita, i tant va molt vinculada a tot el tema que comentàvem abans, de la salut. I després som aquesta idea, d'àrea metropolitana és en l'altre, és en l'altre és que tenim, i quan parlem d'àrea metropolitana, en certa manera el que volem reivindicar és això, que tal com este cura de Cosserola, tal com este cura de la platja, i tothom coneix quins són els requeriments que necessita una platja, que necessita un espai natural, doncs el parc agrari és una infraestructura verda més. I llavors hem de saber quins requeriments necessiten, és a dir, llavors el parlar de requeriments, per exemple, una de... Sí, sí, el Sergi, perdona, però amb un minut de hòries, un minut, un minut i mig. Sí, acabo allà, eh? Llavors de requeriments el que necessita més una millora de la xarxa hídrica, per tant estem demanant a la Generalitat de Catalunya i crec que ens està fent cas que millori els canals de rec i els canals de drenatge, tenim un problema de inundabilitat, i després tenim distorsions que a lo millor això serà interessant parlar-ho en el sentit de les... Jo ho dic així, de les contradiccions que ens porta a aquest model d'ecologia. Estem fomentant la mobilitat dintre del parc agrari i hi ha un gran problema, per exemple, amb les bicicletes. Tenim uns conflictes importants amb el tema de bicicletes i després aquests elements, de buscar, conèixer els requeriments d'un sector i veure com encaixen. Doncs, per exemple, amb la nova ampliació de la zona cepa, ja no parlo de l'aeroport, ara tenim en marxa una ampliació de la zona cepa que vindrà al parc agrari i, evidentment, això generarà restriccions i limitacions sobre el sector. I bé, gràcies per... Perdoneu-s'hi més des molt i ha anat molt ràpid, espero que no és jaume, i gràcies a tots per escoltar-me. Moltes gràcies a tu, Gemma, que ha estat realment molt, molt, molt interessant. De fet, tenim ja algun comentari que jo agraeixo en nom de la Fundació, o tot en nom de les ponents, de felicitar-nos per la jornada, i això és molt interessant, i jo, evidentment, he hagut la qualitat de les aportacions. Jo sense més, i per intentar, més o menys ajustar-nos a l'horari, encara que hi hagués una mica fora d'horari, eh? Seria amb el tort de preguntes i respostes. Fem una cosa, Gemma, hi ha una per tu, però, com que tu has acabat, t'enteixo l'última, perquè, si no, la primera seria una mica per la Lidon, que li donen la pregunta, seria que ens comenten, lògicament, a l'Ajuntament de Barcelona, té una alcaldesa, té un equip de govern, però aquest tema de l'alimentació, hi ha quin grau de consens polític hi ha? És un tema que, en cas que per alguns desitjable, per altres no desitjar-lo lògicament, que hi hagués un canvi de govern, significaria que desapareixeria, o hi ha una certa unanimitat en què el tema de l'alimentació és important i que s'ha de seguir aquest moment? Doncs, a veure, clar, una cosa és a nivell polític, aquest compromís polític, i després, el que és, a mi també té molta importància, els projectes que es deixen en marxa i els consens que aconsegueixes en les gerències, les direccions de les diferents àrees i els equips que han de dur a termen aquests projectes, no? És a dir, actualment jo crec que hi ha... jo no estic en el nivell polític de que hi treballo molt directament amb el comissionat i seguretat del seu equip, no? Però jo crec que hi ha bastanta sintonia i consens al voltant de l'alimentació sostenible. Jo crec que part del treball que portem fent aquest darrere any, des del 2019, que ja tot l'han passat treballant en el projecte de la capitalitat, ha estat precisament aquest, treballar i generar aquest consens al voltant del concepte de l'alimentació sostenible i que entenem com a alimentació sostenible. I d'un ideó, d'un ideó que s'ha aconseguit, no? Jo crec que l'alimentació a nivell polític i a nivell gerencial segurament no es pot dir que és total, no? Però sí, però sí és... Ho és gairebé en el sentit de que el concepte que estem anagant i com el volem treballar està clar i alineat. Després, a l'hora d'atarrar això en les polítiques concretes, doncs aquí és on, en la feina prima dels diferents projectes del dia a dia i com es concreten, i pot haver, potser, més debat en algunes línies, no?, a nivell... No només... que jo diria que no només són ideològiques o de concepte, que hi pugui haver algunes actes, sinó també de manera de concretar els projectes i dels... És que a cada projecte, he dit abans que els polítics seran transversals, per tant, impliquen a moltíssims actors, i jo diria que ha gairebé tot els agents de l'Ajuntament i dels actors amb els qui treballem i posaré, com a exemple, els mercats, que a cada escur, després, té els seus interessos, les maneres de treballar, és a dir, moltes vegades, en el projecte de la capitalitat, hem entrat a l'Ajuntament, en molts casos, a canviar visions i projectes de com s'estaven doent els projectes internament, que fa molts anys que es feien d'una manera, i hem vingut aquí a transformar-ho. I això és un procés que no es fa en un any, ni, m'atreviria a dir, en dos. En un any hem avançat moltíssim. Poso l'exemple dels mercats municipals, d'inici d'un municipal de mercats, la Federació de Paradistes dels Mercats Municipals, als Gremis, no? Quan hem posat a detallar el projecte de comerços vers i a definir quins llindar posàvem de percentatge de productes de proximitat que havies de tenir, sent una parada de frita i verdura, o sent una parada de carn, quan en quants ha de debatre aquests petits, hem vist que hem hagut de fer, i estem encara, no enganyaré, fent molta feina de pedagogia, perquè s'entengués el valor de la... i la importància dels productes de proximitat, però és que no hi ha entre els mateixos, potser, tècnics o persones de l'edifici municipal de mercats, sinó els propis Gremis, no? I de frita i verdura, de carn i cés, i, aleshores, en el detall, hi ha hagut una feina, i jo crec que el manual de ciutats i tot el dret inter... que el manual de ciutats, on donem un mardament de ciutadans, ens ha servit molt les formacions internes que hem promogut també, però sobretot el treballar cols a cols a les diferents àrees amb aquests projectes és, al final, la millor manera de linear les visions i de fer que es faci realitat, no? I alguns casos que ho hem aconseguit 100% i d'altres casos que estem en ell, o que dirien, i jo penso que parlar complexitat que tot plegat té, cada projecte que estem portant de productamentària és d'una extrema complexitat. Com ho fem, a més final, la centena intercanviamentària de proximitat té molta complexitat, al dels mercats també, alineat a la compra pública de l'ajuntament també, i jo crec que així com... jo crec que els resultats seran molt vàlids, també seran molt vàlids com a resultat, tot aquest procés intern que haurem fet. No sé si respos, però ho he intentat. Gràcies, Lidon. Crec que m'has fet recordar i suposo perquè comparteixo aquell proverb, crec que és índic, que diu que si vols anar molt ràpid, és sol, però si vols anar molt lluny, tens que anar acompanyat. Jo crec que la teva paraula és tan... reflecteixen molt bé aquesta idea, que crec que és el que marca realment les polítiques, i sobretot en temes, em sembla que ho comentava la Susana Ríeguer, tan complexes i que toquen tant ventall de vectors, d'items, de les nostres vides personals, i de la societat, i de globus. Jo deixaré l'última pregunta per l'Anna, per la Regidora, per la Kirinda Alcalde. Hi ha una pregunta, Gemma, que, de les preguntes que tenim, ningú n'està adreçada directament a una de vosaltres, sinó que són preguntes genals, jo em permet una mica anar tirant els trets o directint. És... Què s'entén? Quina és la idea? Ara ho comentava també la Déu, que és un dels temes que calents, per dir-ho així, o va treballar intensament, que és el tema que s'entén per proximitat. La pregunta del company és... bé, el Parc Agraïd és una gran experiència, és una bona experiència, però el Parc Agraïd no dona cereal, no dona cardabadella, no dona altres productes vegetals, que s'entén i com això s' encaixa si la visió que hi ha des del Parc Agraïd està encaixada amb una visió general de la proximitat a nivell de tot el nostre país de Catalunya. No sé si m'ho dic. És difícil de contestar perquè no hi ha resposta. És allò de... Hi ha moltes definicions i totes poden ser vàlides. No hi ha una resposta concreta, és a dir, quan tu mires proximitat i mires els decrets del mapa, del Ministeri de Agricultura, o del Departament d'Agricultura, ara, d'acció climàtica, no hi ha un marc de referència. O sigui, en alguns casos s'ha volgut limitar per quilòmetratge i s'ha vist que la realitat no acompanya per això que dius. És a dir, podem dir que la proximitat és el Parc Agraïd i llavors què fem amb tots els productors més de... Això de ramaderia, etcètera, etcètera, que poden haver en l'àmbit cataluny. O perquè no agafem més l'àmbit espanyol. No hi ha una definició concreta. Jo crec que en el tema de la proximitat, o sigui, sí que hi ha molts estudis i cada vegada n'hi ha més que et valoren, o sigui, que et fan els estudis de la quantitat d'energia que suposa això, el comerç internacional d'alimentació, los llamados petroalimentos. No sé si heu escoltat aquest concepte. I en quant a utilització d'energia i utilització d'aigua, d'aigua que està generant en tot el procés distributiu. Llavors, jo crec que al final és aplicar una mica el seny. És a dir, com deien a l'Helidon, l'alimentació i la producció agrícola, al final ha de permetre per una banda entrar dintre de la idea de la sostenibilitat i de la reducció de l'impacte ambiental que genera la producció. Per tant, quan més propé millor, també hi ha un altre pot que per mi és bàsic, i és que aquesta proximitat també ha de ser una proximitat que permeti una qualitat de vida als persones que hi treballen. És a dir, un sou digne, un sou adequat, i una qualitat de vida... Doncs que tots entre cometes una qualitat de vida, hi ha un component més subjectiu de la qualitat de vida, però que permeti viure entre cometes d'ignament. Llavors, jo crec que és encaixar aquests elements. Clar, fa molts anys es parlava del comerç just. No sé si us en recordeu. I ara el comerç just no es parla del comerç just, i el comerç just ve de molts quilòmetres de distància. Llavors, jo crec que al final és una mica intentar ser una mica coherents amb tots aquells... amb tots aquells, com deia l'Helidó, amb aquells eixos que des de l'administració o des de les empreses es plantejen amb aquest concepte de sostenibilitat. Llavors, jo crec que la idea de proximitat ha de ser bé i intentem fomentar una producció local, intentem fomentar comprar a l'estel costat sempre que actuin d'una manera també just i responsable, perquè a vegades no tot el que és proper té perquè ser bo. I llavors anem actuant amb totes les complexitats que també deia l'Helidó amb la creació del FIAP i amb la creació de... O sigui, jo crec que estem en un sector i en un àmbit que té moltes complexitats i moltes contradiccions. I és el que us deia abans, per generar una mica de discussió, tampoc no me l'interpreteu, quan deia que no era un espai natural, evidentment, som un espai... som un espai vèrgiu i és un espai natural, però al final hi ha contradiccions que en aquest paraigua, a vegades de la sostenibilitat, del gris, etcètera, tenim un discurs que és una mica ingènue, perquè al final també tenim... i s'està veient ara, s'està veient ara amb les solars, on posem les plaques solars, etcètera, ara s'està veient, doncs també moltes contradiccions dintre del que seria aquest model sostenible i ecològic. Per tant, jo crec que la proximitat ha de ser un valor, però no ha de ser el principal. Hi ha altres valors que són també molt importants, per exemple, jo personalment, si em dius si he de comprar cafè, ostres, m'estimo més comprar-lo de comerciós, i ajudar a unes comunitats que pots conèixer encara que et tingui de lluny. Si és veritat, et ve de lluny. Això generarà molt feo de potser, també a la millora de l'aviació ens ajudarà a reduir. Però és tema amb aquests... són temes que els hem de... Per mi ja us diuen, potser la resposta és més confosa, però per mi la proximitat, o sigui, el tema dels quilòmetres, crec que, definitant, és una equivocació, perquè a vegades l'administració vol ser molt determinista i la realitat va per un altre costat. Llavors, hem d'intentar ajudar a que les persones, al final, totes, tinguem una mica de criteri social, també, no?, i de comunitat. Gràcies, Gemma. Gràcies, Gemma. Si la Lidon m'ha fet recordar l'equip prou índi, m'ha fet recordar allò de, por favor, por favor, sentido, si això és tan... Vull dir, ahir vaig així, em sembla que era un diari, diu, no cueni res o no menji res que no menjaria la teva àvia. No, vull dir, no s'ha de portar, aviam, i el que t'has dit, els extrems, en principis sempre, i que sempre són nulets, no és normal i no li podem demanar la gent, però sí, fer servir el sentit comú. I, de veritat, també t'agraeixo la teva sinceritat i la teva valentia, perquè no has fet una resposta allò políticament i correcta, me passo un paso, me passo una palabra, quasi, i quedo molt bé, sí, però que està molt bé que plantegis que això és el que cada un s'ha de fer i no calói cada una, per moltes iniciatives públiques i socials que hi hagi al final, qui està davant de la seva butxaca, qui està davant de la seva nevera, qui està davant de la seva botiga, qui està davant de la seva cuina, és un solet o una soleta, i aquí és on has de posar sentit comú, intel·ligència, i no només es loga, és d'un cantor o d'un altre, o només els anuncis que et posen la teva. La última pregunta seria per parlar-ne, ho he dit abans. Hi ha una persona que ha fet aquesta pregunta i jo la tenia amb la recàrrega, per si de cas, amb la... Què és? Bé, Anna, he fet abans una introducció, bueno, he fet un comentari. No es tractaria de preguntar-te com estan les... No ho sé, negociacions, taules de treball, posicions, etcètera, sinó una mica com des de l'Ajuntament del Prat, es veu aquesta lligada amb el tema Grícola. Podem parlar segurament al final, en un altre moment del tema natural, com es veu aquesta proposta d'Ena, que, més allà de l'impacte ambiental, que podria tenir l'ampliació de 100 metres de la domenada de tercera pista, crec que amb el màngel que estem parlant avui seria aquesta proposta periodística, perquè, per el que jo sé, no hi ha cap document de dir que si afectem un hectàreo ho multipliquem per 10, i, lògicament, és menjar-los tros o transformar, parlar per que agrari amb part de sónes, pagar de pagar, agrari amb sónes d'aquestes. Anna, soni 26, 4 minuts. Molt ràpida, no? Bueno, clar, per nosaltres estem totalment en contra de l'ampliació de l'Europort per la destrucció que suposa d'un espai natural protegit, com veia, que és la Ricarda, que és una dona cepa, xarxa natura 2.000, i, a més, més que res, perquè és una proposta que trenc amb els consensos de l'administració, fa molts anys, el 94, amb el pla Delta, on ja es van ficar els límits de l'Europort. I, per tant, hi havia la pregunta de com es pot conviure el parc agrari amb l'Europort, com ho estan fent actualment, perquè el territori està prou trinxat, ja està por quadriculat cada una de les nostres estructures, i el que no podem fer és ampliar-ne cap d'elles. Més que res, perquè moltes vegades, i crec que la gent de França ha parlat molt bé d'aquestes compensacions, les compensacions que es volen fer d'uns espais protegits que són irrempreçables, que no es poden agafar d'aquí i ficar en un altre lloc, perquè hi ha una biodiversitat, perquè hi ha una fauna, perquè hi ha tot una protecció de la biodiversitat, són irrempreçables, el que no pots fer és col·locar, suposament, aquesta compensació sobre uns espais agrícoles, perquè, clar, hi ha espais de producció agrícola. Per tant, és una proposta, per mi, subrealista, que va molt lluny i que està totalment fora del que està dient Europa, del que estan fent les capitals europees amb uns models aeroportuaris molt més respectuosos amb el territori de connectivitat. Per què els tres aeroports que tenim a Catalunya no estan connectats per a l'alta velocitat? Potser el que no cal dir era concentrar-ho tota Barcelona i fer que puguin tenir més vols reus i girona. És a dir, entenem que hi ha una reflexió a Europa, ens està dient què tenim, que hem passat una pandèmia... Bueno, estem en una pandèmia, però continuem tenint una emergència climàtica, i aquesta ampliació va tot tan fora del rin-recoverin i de les polítiques europees verdes que ens estan dient que el que tenim que fer és molta més protecció del territori i moltes més polítiques verdes. A més, sense parlar de que tenim una carta de l'Unió Europea del mes de febrer, que ens diu que els espais naturals del Delta han tingut una regressió molt gran de la biodiversitat per les ampli, per què no s'ha endut a terme les compensacions de les anteriors ampliacions. Però si no s'ha compensat correctament les anteriors compensacions que ho compendràs, no ens creiem que actualment ens diguin que ara sí es faran bé i que no hi haurà cap impacte. El que volen és compensar el sobre territori agrícola, per tant, no és viable, és sobralista i va totalment fora del que ens està dient l'Unió Europea i del que ens està dient el planeta. I ja no l'Unió Europea, que a vegades pot tenir raó, a vegades no, però si no hi ha un planeta que ens està dient SOS, no hi ha planeta bé, hem de refetar tots els nostres models de consum, i crec que va unir també l'alimentació com consumim d'aquesta proximitat que parlaven d'aquest àmbit social a l'hora de consumir, però per suposat del transport, haurem de veure quina utilització fem del transport perquè molts dels vols es poden fer en tren, molt més sostenibles, molt més vers, i per suposat tenim dos aeroports totalment infravalorats, i per tant, jo crec que tenim una proposta per una banda que és desenvolupar un altre vegada del tot xusoli-plaia o de fer un model de desenvolupament ja no només en aeroportuari, sinó en econòmic de país, totalment sostenible, i per tant, no té lògica i no crec que l'aeroport, i per tant, com viuen ara. O sigui, ja està, el milímetro, una modificació més, un centímetre més d'un espai d'una infraestructura sobre l'altre, perquè crec que el reivindica que és una infraestructura també, és inviable, és inviable la seva convivència, i per tant, seria una destrucció de molts llocs de feina, que a vegades també sol tenim el debat econòmic a la buga, doncs també la pagesia, perquè dona llocs de feina, i per suposat no es pot compensar, i, a més, és irrempreçable, no es pot compensar una Ricarda a uns espais naturals del Delta, sobre un altre territori, com si poguessis canviar cromos o un pudler de lloc d'un espai a l'altre. Això no va així, la biodiversitat no és així, i per suposar la convivència ja és complicada, tenim una comarca molt complicada amb la gestió de cada un dels espais, i crec que no haurien d'aficar a l'interès general d'una infraestructura de transport com l'aeroport, perquè ja ha tingut ampliació suficient sobre una infraestructura verda com si fos menor. Crec que avui en dia la majoria climàtica ens fa que tinguem aquesta mirada més de més sostenibilitat i més verda de manera immediata. Moltes gràcies. Òbviament, jo personalment, i crec que ningú de les persones que t'estan escoltant és per a una resposta diferent, però sobretot agrair-te la contundència i els diferents arguments que has donat, perquè crec que estic totalment d'acord que el xantatge que s'està fent sobre la ciutat del Prat, sobre l'arriba tuporitana, sobre Catalunya, tenim dos aeroports aquí al costat que estan sense fer servir-los. No sé si només pot passar a Espanya o a Catalunya, però des de veu, a molts països de la majoria, jo crec, sincerament, i pel que conec a la majoria dels països d'Europa, és que és fora de tot i fora de lloc, i fora de moment, i fora de tot. Escolteu, jo sense més, que ja són dos quarts de set, tornar d'unes gràcies a la gent que no us veiem, que no us hem vist, que sou la gent que esteu escoltant, que ens esteu veient, sobretot a les ponents, crec que ha estat molt interessant i molt enrequidor i endrescador. Òbviament, tenim que tot la gent que pugueu us convidu a que vingueu a l'octubre aquí a l'arriba tuporitana, a Barcelona, a veure el Parc Agrari, a veure els espais naturals i a veure la platja, a veure moltes coses, i jo, simplement, he tornat d'unes gràcies a la Susana Rieger, a la Lidon, a l'Anna i a la Gemma, i, Òbviament, un altre cop a la Sandra, que tot era perfecte des del punt de vista tecnològic, com sempre, i al Jaume, que vull dormir, fins i tot, això segur, perquè ha estat molta informació, molt continguda i molt ràpida. Moltes gràcies a tothom. I des de la Fundació Nous Rullitons i de Jeff, dins d'aquest projecte i altres que, amb els quals també estem participant, segur que us arribaran convocatòries. Encara suposo que algun tipus webinar, però esperem que, de seguida i al setembre o octubre o novembre, ja siguin, com a mínim híbrides, amb el qual podem participar-hi. Moltes gràcies. Adéu. Adéu, gràcies.