 Hvis du skulle pege på en ting, der er vigtigere, og noget andet. Det var jo rigtig spændende på, om vi skulle diskutere adgangskarakter, men efter i uger havde hørt om 2-tall og 4-tall og 7-tall, så gik derover til at være mellem resultaterne 3, 5 og 6. Men vi fik jo landet en reform. Nogle har sådan lidt i byet sagt, at hvis man kan forstå den reform, så kan man i hvert fald også komme på gymnasie. Når man nu kigger efter, så vil jeg i hvert fald sige, at jeg synes lidt lyngst, at hvis man har bare grænsen til faglighed og ambitionen, så kommer man af at se. Det der har været vigtig for universiteterne, det er, at man har lagt så stor væbt på faglighed. Tak for det. En anden ting, en adgangs, det har jo også været at kigge på antal stugeregninger, og det er reduceret til knap til mange, som vi ikke andet havde set. Men debatten har jo været lidt overse på de her studieregninger, og hvorfor har det det? Det er muskelt, fordi det faktisk er vanskelig at se, hvad er konsekvenserne. Jeg sidder i bestyrelsen på et gymnasium, som er et af de gymnasier, der har den største socialt lyfteevne, og på det sidste bestyrelsesmøde, der kiggede vi på, hvad betyder det her for studieregningerne? De 13 studieregninger, man grejer at udbyde, der er det faktisk 6, der ikke længere kan udbydes. Det er interessant, over halvdelen af eleverne skal vælge en anden stugeregning efter reformen. Noget af det kan glas med nogle små justeringer, men vi står faktisk over for et helt andet gymnasieskole. Vi ser også kigget på, hvad er det, som de elever vælger, som faktisk vælger en naturvindskabligeregning? Jeg vil sørge, at der er cirka 20 % på det gymnasium, som vælger en naturvindskabligeregning, der går den i stedet til at søge på en naturvindskablig eller sundhedsvindskablig uddannelse, uden sugereringen. Det svarer meget godt til, hvordan det er på landspladen. Kun 1 % søger ind på det, vi vil kalde en super, smålige linje, og det er faktisk en stor udfordring på universiteterne, at vi får meget få ansøger til småuddannelserne, og dem selvfølgelig er der pærre i blandt, og der er rigtig mange af de, der søger ind på småuddannelserne, som har lave karakter og stort frafalt, og det er jo en risiko for en stor, en dårlig cirkel, hvor vi får dårligere studerende ind, og ikke uddannelser stærke. Folk, der faktisk kan løfte smålnivået på et folk, der brødster sig af at være dygtig språligt. Så jeg synes en af de ting, vi kunne diskutere, det er, hvordan får vi fagligheden ind allerede i folkeskolen, fordi det er der, det starter, og det gælder naturfag, og det gælder sprog, men selvfølgelig også andre. Så vil jeg også godt løfte et æmne op, som var allerede i den forre debat, nemlig omkring karakter-ræs-kontra, at vi har et fokus på karakter-ræs- og stress- og den slags ting. Hvorfor står det vinkle ret på baglighed? Hvorfor taler vi med foragtig stemme om 12-talspire? Hvorfor kan vi ikke anerkende faglige dygtighed? Vi går jo ikke, vi snakker ikke om det samme, hvis man er dygtig til sport eller ballet eller musik, og dyrker sin ens rejse. Jeg synes, det er en stor fælles udfordring, hvordan vi får snakket faglighed og dygtighed op. Og det sidste dilemma jeg har lyst til også at pege på, det er, at en gang, men så har vi det her med anvendshed og teori, det ser vi som modsætninger. Vi har mange utroligt dygtige og dedikerede gymnasielære. Men på Aarhus Universitet har vi haft heldvængelser fra reaktorerne i regionen Midt, som siger, vi har altså behov for noget forskningsbaseret fagligt artik, ikke generelt pedagogik, men noget om, hvordan får vi prakt fagligheden i spil over for de unge mennesker. I en knapphedstid, i en tid, hvor gymnasierne virkelig også stilles over for begrænset økonomi, der er, synes jeg, det er en udfordring, vi også kan diskutere her, hvordan givet det mere at være incisementer til faglig udvikling, og hvordan får vi faktisk sørget for, at det at arbejde og lære noget, det bliver dygt angagerende. Så for at lige opsumere, så siger I tak til jer politiker for, så er vi lødefokus på faglighed. Hvordan får vi fremmede fagligheden af at redde folkeskolen, hvordan får vi fagligheden til at være en del af trivelsen, og ikke noget, der står vinklen ret på trivelsen, og hvordan gør vi det at arbejde mere at lære noget, til noget, der er interessant med regioner, og noget, som man gennemsidigt går ind i. Mange tak til dig, Birja. Tak for det. Ge en endelig hånd.